260 C. de Seue. 



tvivlsomt, hvorvidt nøgent f j eld kunde forekomme samtidig 

 med at flere tusinde fod mægtige gletschere skød sig ud i 

 havet. For at der kunde fremkaldes en afskuring, som der 

 må have fundet sted foråt vore uhyre fjorddyb kunde frem- 

 komme, måtte skuringsmaterialet fortrinsvis samles i for- 

 dybningerne. Dette kunde ikke ske, medraindre landet 

 blev forholdsvis isfrit. Når så skuringsmaterialet under en 

 ikke - glacial periode, der måtte være af en ret anseelig 

 varighed, havde dannet sig i store mængder, måtte en 

 glacialperiode indtræde, i hvilken gletschere af stor mæg- 

 tighed atter nåede ud i havet. Dalene og fjordene vilde 

 da i denne periode fortrinsvis udhules, sålænge til skurings- 

 materialet atter var opslidt, hvilket efter al sandsynlighed 

 vilde gå meget rask. Størelsen af udhulingen vilde da for 

 endel bero på skuringsmaterialets mængde; men antager 

 man, at gletscherne dengang virkede på samme made som 

 nu, så vilde udhulingen kun blive en meget ringe størrelse 

 i forhold Ù1 materialet. Man måtte ganske vist have et 

 stort antal på hinanden følgende glaciale og ikke - gla- 

 ciale perioder, foråt skuringen kunde fremkalde de uhyre 

 fjorddyb. Man har opstillet flere glaciale perioder, og 

 mulig benytter forsvarerne af den glaciale sø- og fjord- 

 dannelse disse perioder på den nylig antydede made. Det 

 vil imidlertid let sees, at her er en vægtig indvending at 

 gjøre. Det er et faktum, kjendt af enhver fjeldvant mand 

 og let forklarligt, at under vore nuværende forhold, altså 

 i en ikke - glacial tid, er det fjeldhøiderne og fjeldsiderne, 

 hvor stensprængningen på grund af våndets afvexlende 

 frysen og tøen fortrinsvis foregår; i dalbundene løssprænges 

 forholdsvis meget lidet og på sø- og fjorddybene antagelig 

 intet, følgelig foregår der i de ikke glaciale perioder en 





