280 A. Blytt 



Cladonier, Cetrarier); de egentlige Fjeldplanter findes for 

 en stor Del kun i bratte Bergvægges Kifter og i Grus ved 

 Elv- og Bækkebredder. Vore høiest liggende Skove dan- 

 nes af Birk (Betula odorata ßalpigena); først længere nede 

 begynde Barskovene (Pinus silvestris, Abies excelsa). 

 Disse tre sidstnævnte Arter danne næsten alle vore Skove. 

 De mere kuldskjære Løvtræer optræde kun undtagelsesvis 

 skovdannende. Bar- og Birkeskovenes Flora er fattig paa 

 Arter og næsten ensartet gjennem hele Landet, (især Vac- 

 cinier, Calluna, Empetrum, Lav, Skovmoser, saasom visse 

 Hypna, Polytrichum commune, Dicrana o. fl.). Selv de frodige 

 Græslier, som man ofte finder i Vidiernes, Birkens og Bar- 

 skovenes Belter, ere fattige paa Arter, og deres Flora er 

 omtrent den samme i alle Belter og gjennem hele Landet, 

 (Geranium silvaticum, Mulgedium alpinum, Chamænerion 

 angustifolium, Melandrium silvestre, Calamagrostis Pseu- 

 dophragmites o. fl. a.) Vor skovløse Vestkyst er for 

 Størstedelen, hvor ikke de nøgne Klipper ligge i Dagen, 

 hyllet i et Teppe af ensformet Lyng (Calluna og nogle 

 faa andre Arter), og de ofte lerfyldte Fordybninger 

 i disse Fjeld-, Skov- og Lyngm arker optages gjerne af 

 Torvmyre, hvis Vegetation, (Polytricha, Sphagna, Carices, 

 Eriophora, Calluna, i Kystegnene Erica Tetralix o. s. v.) 

 er ligesaa artfattig og ligesaa ensformet som Omgivelsernes. 

 Men Scenen pleier under forøvrigt gunstige Forhold 

 at forandres, naar man kommer paa en løsere og tørrere 

 Bund. De løse Skifere, de tørre med Skifere vexlende 

 Kalklag, de mod Solen vendende Urer af haardere Berg- 

 arter, Gruset paa vore Elv- og Strandbredder, Rifterne af 

 de bratte Bergvægge, den tørre Sand, alle disse Steder 

 ere mere eller mindre utilgjængelige for de ovennævnte, 



