Indvandringen af Norges Flora. 281 



i selskabelige Masser optrædende Arter. Istedenfor de 

 sammenhængende Lyng-, Lav- og Mostepper finde vi 

 paa saadanne Steder ofte en mere afvexlende Plante- 

 vext*). Individerne pleie at voxe spredt og danne i Rege- 

 len ikke sammenhængende Tepper, saaat Klippen, Gruset 

 og Sanden tit og ofte skinner frem. Men er Vegetations- 

 dækket paa saadanne Steder mindre tæt end paa haardere 

 Bund, saa er det til Gjengjæld langt rigere paa Arter, idet 

 hver Art er repræsenteret ved et langt ringere Antal af 

 Individer, og disse Urer og dette Grus, som paa Frastand 

 ofte ser ganske nøgent og lidet tillokkende ud for Bota- 

 nikeren, pleier dog tit at lønne ham ved Fundet af de 

 sjeldneste Arter; thi Størstedelen af vore sjeldne Planter 

 findes netop paa saadanne Steder. 



Vi ville først betragte vor Fjeldflora. I de ensformede 

 Fjeldørkener findes hist og her Oaser a f visse let smul- 

 drende Skifere, der udmærke sig ved en afvexlende Flora» 

 Istedenfor den sædvanlige trivielle Lav-, Mos- og Lyngmark 

 finde vi der en broget Afvexling af Arter, hvor stundom enkelte 

 Planter, som stamme fra lavere Egne og som ellers aldrig 

 findes paa Fjeldene, paa en eiendommelig Maade ere blandede 

 med en Skare af Fjeldplauter. Selv de ved stadig nedsivende 

 Vand fugtede Skiferskraaninger have en anden Flora end 

 de fugtige Vidiekrat paa de haarde Bergarter. Graavi- 

 dierne pleie paa fugtig Skiferbund gjerne at afløses af Salix 

 myrsinites, og med den følger andre Arter, som ere mere eller 

 mindre bundne til Skiferbunden. Det er dog især paa de tørre 



*) Den rene Kalksten har dog stundom (f. Ex. ved Christiania) en 

 mrget sparsom Flora, maaske paa Grund aT Vandm ingel. 

 Ogsaa Sanden har ofte en eusformet Flora eller er aldelr s nøgent. 



20* 



