288 A. Blytt. 



i saadanne Urer, at vore Løvtræer trives bedst og have 

 sin største Udbredelse. Enten er hele Uren krat- og 

 skovbevoxet, eller den nedre grovstenede Del er nøgen, og 

 Løvkrattet kryber op under Bergvæggen i det finere Grus. 

 Under disse steile Klippemure raader paa klare Sommer- 

 dage ofte en brændende Hede. Lind (Tilia parvifolia), 

 Alm (Ulmus montana), Hassel (Corylus Avellana), Eg 

 (Qvercus pedunculata), Løn (Acer platanoides), Asal (Sor- 

 bus Aria), Birk (Betula verrucosa), Ask (Fraxinus excel- 

 sior), Roser (Kosa dumetorum, canina, mollissima), Hag- 

 torn (Cratægus monogyna), Cotoneaster vulgaris, Æbletræet 

 (Pyrus Malus) — kortsagt en Mængde af vore mere kuld- 

 skjære Løvtræer og Buske danne i saadanne Urer Smaa- 

 skov og Krat, som, hvis de ei ere altfor tætte, skygge 

 over en rig og afvexlende Flora. Det vilde blive for vidt- 

 løftigt at opregne alle de Arter, som ynde saadanne Loca- 

 liteter. Foruden mange af de alleralmindeligst udbredte 

 Planter er der en Mængde mindre hyppige, som charak- 

 terisere Urernes Flora og paatrykke dem et bestemt Præg. 

 I Urerne findes i Regelen følgende, som vi kun exempel- 

 vis fremhæve: Lapsana communis, Lactuca muralis, Scro- 

 phularia nodosa, Geranium Robertianum, Triticum caninum, 

 Carex digitata, C. muricata, Convallaria Polygonatum, 

 Daphne Mezereum, Asperula odorata, Dentaria bulbilera, 

 Origanum vulgare, Calamintha Acinos, Clinopodium vulgare, 

 Stachys siivaticrs , Echinospermum deflexum og Lap- 

 pula, Verbascum Thapsus og nigrum, Torilis Anthri- 

 scus, Sedum Telephium, Actæa spicata, Viola mirabilis, 

 Arenaria serpyllifolia, Turritis glabra, Hypericum perfo- 

 ratum , Astragalus glycyphyllus, Orobus vernus, 0. 

 niger o. s. v. Men der er ogsaa mange tildels meget 



