Indvandringen af Norges Flora. 289 



sjeldne Arter i disse Urer, saasom Vicia pisiformis, Poly- 

 gonum dumetorum, Alliaria officinalis, Lathyrus silvestris, 

 Aspidium aculeatum, Hypericum hirsutum, H. montanum, 

 Lithospermum officinale, Prunus avium, Schedonorus Bene- 

 keni, S tectorum, Brachypodium silvaticum, Festuca sil- 

 vatica o s. v. 



Saadanne Urer har jeg undersøgt i de forskjelligste 

 Dele af Landet og fund et deres Flora meget ensartet. 

 Bergartens chemiske Sammensætning er uvæsentlig Thi 

 i Augitporphyr- og Skiferurerne under de bratte Po'phyr- 

 vægge i Asker og ved Holsfjorden ^400—800' o. H ) nær 

 Christiania, i Granituren under Horterkollen i Lier, i Sogns 

 Kvartsskifer- og Gabbrourer ved Sogndalsfjorden og Lyster- 

 fjorden samt i Aardal (ved Afdal og Vetti indtil 1700' o. H.), 

 i Gneisurerne i Stadsbygden ved Throndhjemsfjorden (8 — 

 900' o. H.\ i Glimmerskifer og Kalkurerne i Rånen (66° 

 15' n Br \ overalt findes en Flora, som umiskjendelig bæ- 

 rer det samme Præg og som paa hine langt ira hverandre 

 , liggende Steder er af en mærkelig ensartet Natur. De 

 Urer, hvor Trævegetationen kun dannes af Gran. Fure 

 eller Birk, have derimod en langt fattigere Vegetation, 

 som ligner Fjeldliernes. 



De tørre Skiferberge prydes ofte af en Flora, som har 

 stor Lighed med Urernes Dette gjælder især om det Vesten- 

 fjeldske; thi i de lavest liggende sil u riske Egne østen- 

 fjelds har Vegetationen en endnu mere afvexlende Charak- 

 ter end i Urerne. Kalken og Lerskiferne i de laveste Egne 

 ved Skiensfjorden og Christianiafjorden har især i de over- 

 siluriske Etager den artrigeste Flora i Norge. Mindre rig, 

 men dog meget afvexlende, er Vegetationen paa Silurfor- 

 mationen paa Eker, Ringerike og ved Mjøsen: disse Egne 



