294 A. Blytt. 



Havet. Alten har derimod en rig Flora og er fortrinlig 

 beskyttet ved de høie Fjelde og store Bræer paa begge 

 Sider af Lyngenfjord og ved Bræerne ved Kvænangenfjord. 

 Endelig har Østfinmarken, som ligger fjernt fra Atlanter- 

 havet, mange sjeldne Fjeldplanter. 



Dersom man nu ordner de nævnte Localiteter efter 

 Antallet af de sjeldne*) Fjeldplanter, der findes paa hver 

 af dem, bliver Rækkefølgen denne: 



Luleå Lap m ark 



50 



Tromsø 29 



Dovre og Foldalen 



46 



Maalselven 28 



Torneå Lapmark 



45 



Rånen 28 



Vaage og Lom 



44 



Tønsæt 16 



Salten 



43 



Urland 14 



Piteå Lapmark 



40 



Vasendli 14 



Alt?n 



37 



Haarteigen 8. 



Heraf sees tydelig, hvorledes de sjeldne Arters Antal 

 aftager mod Syd og Vest; de rigeste Lgne ligge længst 

 fra Havet eller ere bedst beskyttede mod dette. 



En Mængde selv af vore almindelige Fjeldplanter 

 ynde Grus og Rifterne af bratte Klipper; Havklimatet er 

 ogsaa skadeligt for Fjeldfloraen i det Hele. Saaledes ere 

 Kystfjeldene i Bergens Stift særdeles fattige i botanisk 

 Henseende og ikke mindst paa Fjeldplanter. Ved at gjen- 

 nemgaa min Flora over Sogn finder jeg, at af Norges Fjeld- 

 planter (omtrent 170 Arter) ere kun 31 fundne vestenfor 

 Vik og Balestrand; kun 19 ere hyppige lige ud til Havet 

 og 136, deriblandt 51 af vore almindeligste Fjeldplanter, 

 synes aldeles at mangle i ydre Sogn. Vistnok ere Fjel- 



*) Ved sjeldne menes saadanne Arier, for hvilke Spenallocaliteter 

 angives i voro Floraer. 



