296 A. Blytt. 



strax at spire. Milde snebare Vintere, bvor varme 

 Dage vexle med Kuldeperioder, maa forudsættes at være 

 ødelæggende for Planter af en saadan Natur. Kysten 

 af Bergens Stift bar de mildeste Vintere i Skandi- 

 navien, Hine ved høie Fjelde og Bræer beskyttede Fjelde 

 og Fjelddale bave derimod et kontinentalt Klima med en 

 burtigere Overgang fra Vinter til Sommer. I disse Egne 

 voxe, selv i Landets sydlige Dele, Fjeldplanteme ofte langt« 

 nede i Dalene og udholde der en drivende Sommervarme 

 I Vaage og Lom findes mange af dem endog i Kornbeltet 

 (12—1500' o H); ja enkelte bave endog ber sin største 

 Udbredelse i Dalene, og det er i det Hele taget mærkeligt 

 at mange Fjeldplanter optræde byppigere i de lavere Dele 

 af Fjeldregionen (Vidie- og Birkebeltet) end i de bøiere 

 (Lavbeitet) ; maaske turde Grunden være den, at der i de 

 dybe Dale og i de lavere Lier er et bedre Værn mod 

 Havet end paa Høiderne. 



Vende vi os dernæst til den Flora, som udmærker 

 bine løvskovdækkede Urer, da finde vi, at ogsaa den er 

 af en udpræget kontinental Cbarakter I bine vestlige 

 Kystegne ude ved Havet cisær i Bergens Stift), er Størs te- 

 delen af de ovenfor opregnede Planter meget sjeldne eller 

 mangle aldeles. Ved Kysten i Tbrondbjems Stift og Helge- 

 land, hvor Klimatet er mindre insulært, gaa niante af dem 

 ud til Havet og ere endog for en Del i disse Egne hyp- 

 pigere ude ved Kysten. 1 de ydre Kystegne mellem Thrond- 

 bjemsijorden og Stavanger er derfor Ureines Flora fattig; 

 deres Rigdom voxer i de mod Havel mere beskyttede Dele 

 al' Landet. De rigeste Urer, som jeg kjender, ligge ved ile 

 innerste Arme afvor dy beste Fjord (Sognefjorden), omgivne 

 af 4 5010' høie Fjelde, der danne et m ksoml Værn mod 



Havet 



