308 A. Blytt. 



danne som de ovenfor opregnede Elementer i vor Flora, da 

 har en saadan tilfældig og pludselig Transport over store 

 Strækninger kun lidt Sandsynlighed for sig, naar det gjælder 

 arktiske Planter, som kunne føres ved Drivis til et nøgenjj 

 Land uden indfødt Flora; hvad de øvrige Arter angaar, 

 da maa vi anse det for yderst sandsynligt, at Vandringen 

 under Klimatets langsomme Forandring er foregaaet Skridt 

 for Skridt over sammenhængende Landstrækninger. Paa 

 denne Maade maa vi antage, at vort Land i lidernes Løb 

 har faaet sit nuværende Plantedække. Hvert af de oven- 

 nævnte Elementer i vor Flora har udentvivl sit tilsvarende 

 Element i vor Fauna. En Egns Fauna og Flora staar i 

 et indviklet Afhængighedsiorhold til hinanden. Dyrene 

 leve af Planterne, Planternes Befrugtning sker for en stor 

 Del ved Insekter, deres Frø spredes ofte ved Standfugle og 

 firføddede Dyr. Alt tyder paa, at langsom Vandring over 

 smaa Strækninger er Regelen, og at pludselige og lange 

 Vandringer høre til Undtagelserne. 



Men vi maa dog foreløbig fastholde, at Rigtigheden 

 af de fremsatte Anskuelser om Plantevandringer ikke er 

 bevist, om de end have den største Sandsynlighed. Vi ville 

 se, til hvilke Resultater Theorien fører, anvendt paa Norges 

 Flora. 



Dersom vi med den fremsatte Theori om Plantevan- 

 dringer ville forklare Udbredelsen af vore Arter, maa vi 

 antage, at Klimatet har forandret sig. Vi maa fastholde, 

 hvad der skal forklares; baade de insulære og kontinentale 

 Arter udvise saa store Sprang i Udbredelsen, at de vanske- 

 lig kunne forklares ved lange og pludselige Transporter« 



