Indvandringen af Norges Flora. 311 



fugtes af Snevand; mange Arter ere i Naturen knyttede 

 til saltholdig Bund, mange til sumpige Steder. Ved Dyrk- 

 ning viser det sig, at de kunne trives udmærket under 

 Forhold, som man skulde tro vare dem alt andet end 

 gunstige. Saaledes dyrkes i vor botaniske Have Catabrosa 

 algida og trives ypperlig uden Snevand; det er bekjendt, 

 at Strandpianter kunne trives som dyrkede, uden at man 

 behøver at give dem Salt; Arter, som i Naturen kun voxe 

 paa meget sumpige Steder, dyrkes i den botaniske Have 

 i ganske tør Jord og vandes ikke mere end de øvrige, men 

 trives ikke desto mindre udmærket, f. Ex. Veronica Becca- 

 bunga, Anagallis og scutellata, Carex chordorhiza, Epipactis 

 palustris, Naumburgia thyrsiflora o. fl. Forklaringen lig- 

 ger deri, at Gartneren övertager Snevandets, Saltets og 

 Sumpighedens Rolle, at holde Medbeilerne borte, idet han 

 bortluger Ugræsset. 



Naar altsaa Klimatet forandres, f. Ex. fra tørt til fugtigt, 

 ville alle Arter, som elske Fugtighed, kunne udbrede sig 

 paa de øvriges Bekostning, fordi mange Steder, som for- 

 hen vare tørre, under det fugtige Klima ville blive fugtige. 

 Selv om ikke Klimatet aldeles forbyder en Art at voxe 

 paa et givet Underlag, tør det dog hænde, at Klimatet 

 begunstiger visse Medbeilere i den Grad, at disse ville be- 

 mægtige sig Pladsen. Saaledes begunstiger vort Kystklima 

 utvivlsomt Lyngen (Calluna vulgaris). Men dersom man 

 kunde tænke sig, at en Sygdom med engang ødelagde al 

 den Masse Lyng, som findes i Norge, skulde udentvivl 

 mange Arter, som nu i Regelen ere banlyste fra de haarde 

 Bergarter, atter udbrede sig paa disse og erobre den ledig- 

 blevne Plads. 



Der er saaledes Intet iveien for den Antagelse, at 



N. Mag. f. Naturvsk. XXI. 4. ^2 



