312 A. Blytt. 



Arter, som nu kun voxe paa Kalk, Skifer eller i tørre, 

 varme Urer, engang under et for dem gunstigere Klima 

 kunne have voxet paa Steder, hvor vi nu kun finde Torv- 

 myr og ensformede Lyngmarker; der er heller Intet i 

 Veien for, at Arter, som findes paa fugtige Steder, engang 

 under et fugtigere Klima kunne have voxet paa Steder, 

 som nu ere for tørre for dem. 



Naar Luften har uhindret Adgang, decomponeres Re- 

 sterne af de døde Planter hurtig ; dette er Tilfældet paa 

 tørre Steder. Men paa fugtige og oversvømmede Steder, 

 hvor Våndet stagnerer, sker Decompositionen meget lang- 

 somt, og der dannes Torv. Torven har (som mange 

 Bergarter) ialfald ofte en mere eler mindre tydelig Lagde- 

 ling, der dog senere stundom kan forstyrres. Naar Lagene 

 ere uforstyrrede, kan man slutte sig til deres indbyrdes 

 Alder; thi de yngre Lag dække de ældre. De Planterester, 

 som danne Torven, ere dels mere eller mindre ukjendelige, 

 dels saa vel vedligeholdte, at vi endnu kunne bestemme dem. 

 Man finder i Torven Moser, som voxe paa fugtige Steder eller 

 i Vand (Arter af Slægterne Sphagnum og Hypnum), men 

 ogsaa Myr- og Vandplanter af høiere Organisation 

 (Phragmites, Equisetum o. fl. a.). Og foruden disse findes 

 i en Mængde Torvmyre Rester af gamle Skove. 



Levninger af Bar- og Løvtræer ere hyppige 

 i Torven. Endog vor Vestkyst, som nu er saa nøgen, 

 har engang været skovklædt lige fra Lister til Nordvaran- 

 ger. Ikke alene har Furen fordum voxet længere mod 

 Nord end i vore Dage; den har ogsaa steget høiere op 



