332 A. Blytt. 



Mindre mægtige Torvlag, især paa skrå anende Grund, 

 ville under tørre Perioder let udsættes forØde- 

 læggelse ved Frost og Tørke, som danner Sprækker, 

 ved det rindende Vand, som disse Kanaler stundom føre, 

 og ved den irie Adgang, som Luften derved faar 



Naar Dæmninger af lokale Aarsager dannes eller 

 gjennembrydes, maa Bassinernes Vandmængde øges eller 

 minkes ualhængig af de regelmæssige sekulære Foran- 

 dringer i Regnmængden, og der vil da dannes andre 

 Etager end de sædvanlige. 



At saadanne forstyrrende Aarsager stundom maa have 

 virket, kan ikke betvivles. Men selv om de ikke havde været 

 tilstede, kunde vi ikke vente at gjenfinde vore Etager overalt, 



For det Første maa (som før sagt) i et stigende Land 

 de ældste Etager mangle i de laveste Egne, overalt hvor 

 disse have deltaget i Stigningen. 



Dernæst ere ikke alle Myre lige vaade. Vi se 

 jo, hvorledes i vore Dage nogle ere lyng- og skovklædte, 

 medens andre ere fugtige og skovløse. I de vaadere Myre 

 ville Grændserne mellem de forskjellige Regntiders Torv- 

 lag udviskes eller blive mindre skarpe, og Torvlagene ville 

 ogsaa blive mægtigere, fordi deres Vext ikke saa let vil 

 afbrydes under tørre Tider. De i Torvlagene staaende 

 Skove kunne derfor mangle i mange vaade Myre eller 

 optræde kun nær Kanterne. Men selv om Stubberne mangle, 

 vil man dog ofte se en skarp Grændse i Torven. En saa- 

 dan skarp Grændse maa dannes, naar Torvens Vext under 

 tørre Tider gjennem Aarhundreders eller Aartusinders Løb 

 standser; thi Torvlag af meget forskjellig Alder ville da 

 støde umiddelbart sammen*). 



*) Af denne Grund maa man vogte sig for at slutte, at lidet mæg- 

 tige Torvlag nødvendigvis tyde paa korte Tidsrum. 



