338 A, Blytt. 



have ogsaa Veiledning i Skjæl bankernes fossile Fauna, i 

 Torvmyrene samt i de Høider over Havet, hvorunder Ar- 

 terne nu forekomme. 



Vore vildtvoxende Arter lade sig for Størstedelen med 

 Hensyn til deres Udbredelse henføre til følgende Grupper: 



1) arktiske Planter, saadanne som voxe i Nord- 

 grønland, paa Spitsbergen og i andre udpræget arktiske 

 Egne. Disse Arter ere for Størstedelen hyppigst paa Fj el- 

 dene og i Landets nordlige Dele ; 



2) subarktiske, som ere lige hyppige, stundom endog 

 hyppigere i de nordlige Egne og paa Fjeldene end i de 

 sydlige og lavere Dele, men som mangle i de ovennævnte 

 udpræget arktiske Egne. Flere af disse Arter forekomme 

 i Sydgrønland. De ere i Norge i Eegelen udbredte langt 

 mod Nord (lige til Finmarken) og stige, forsaavidtsom de 

 ikke ere bundne til Strandkanterne, selv i de nordlige Egne 

 op paa Fjeldene, i Birke-, Vidie- og stundom 'lige op i 

 Lavbeitet. For Størstedelen voxe de ogsaa i Lavlandene, 

 endog i de sydlige Dele af Landet; 



3) boreale, som have sin største Udbredelse i Lav- 

 landene og som ikke foretrække Kystklimatel i Bergens 

 Stift, men som dog for Størstedelen voxe baade øst- og 

 vestom Fjeldryggen. De stige i de sydlige Egne, hvis de 

 ikke ere bundne til Strandkanterne, flere hundrede Fod 

 op over Havet, mange lige til 1500—2000', enkelte undta- 

 gelsesvis i de indre Fjelddale og især paa Skifere og Kalk 

 endog meget høiere*); en stor Del af dem sky de ydre 

 Havkyster i Bergens Stift. De fleste gaa ikke længere mod 

 Nord end til Throndhjems Stift; mange gaa op til Nord- 

 land, enkelte lige til Finmarken ; men i disse nordlige Dele 



*) saasom Cotoneaster vulgaris, Anthyllis Vulneraria o. fl. 





