348 A. Blytt. 



Den boreale Flora (Løvskovurernes) behøver megen 

 Varme og kan ikke være indvandret, før end Sommervarmen 

 var blevet stærk. Den maa antages at være kommet og have 

 udbredt sig under et kontinentalt Klima. Torvmyrene 

 vise, at vor Halvø engang havde langt mere Løvskov end nu. 

 Ikke nok med, at mange Torvlag hvile paa undergaaede 

 Løvskove, men Løvskoven mangler ofte ganske i de Egne, 

 hvor hine Torvmyre findes. Saaledes har Hasselen utvivl- 

 somt engang været langt hyppigere end nu. Den er en af 

 de Træarter, som forekomme i størst Mængde i de løv- 

 skovklædte Urer, og den og Almen ere de i disse Urer 

 almindeligst forekommende Træer. Bohuslens Torvmyre 

 vise, at Prunus avium engang var hyppigere end i Nutiden. 

 Denne Art er nu meget sjelden; den findes vestenfjelds 

 (som før sagt) kun i Urerne ved Sognefjorden. Dersom 

 Løvskoven engang var langt mere udbredt end i Nutiden, 

 da maa ogsaa de Arter, som voxe i Løvskoven, have været 

 hyppigere. Det er saaledes sandsynligt, at Løvskovurer- 

 nes Flora er en Rest af den Vegetation, som 

 smykkedeNorges lavereEgne, før hine Løvskove 

 be gr a ve de s i Torv, og at den Regntid, hvorunder hin 

 Flora fandt et Fristed i Urerne, var den samme som den, 

 der dannede Etagen 2 i Torvmyrene. Dette bestyrkes ved 

 Niveauforholdene; thi da denne Etage dannedes, vare de 

 Egne, hvor den boreale Flora har sit Centrum, allerede 

 hævede af Havet. 



Efter denne Løvskovtid fulgte, da Landet steg videre, 

 en stor Regntid. Mange Steder, som før vare tørre, bleve 

 fugtige. Arter, som ville have en tør og varm Bund, gik 

 under overalt, hvor et fast og for Vand ugjennemtrænge- 

 ligt Underlag befordrede Torvdannelsen. Sphagnumarlerne 



