354 A. Blytt. 



sverige og Danmark. Vandplanter have (if. A. De Can- 

 dolle) i det Hele taget stor Udbredelse og store Sprang i 

 denne. Det er muligt, at disse Sprang kunne og maa for- 

 klares for en Del ved lange Transporter, men det er sik- 

 kert, at en Forvandling af Tusinder af Kjern og Smaa- 

 vande til Torvmyre for en væsentlig Del maa have bidra- 

 get til de store Sprang i Vandplanternes Udbredelse. 



Forudsætte vi, at Kystklimatet stundom har hersket 

 i langt videre Udstrækning end nu, da blive alle disse 

 Forhold let forstaaelige. Vi kunne da forklare, hvorfor 

 Kystplanter (som Qvercus sessiliflora) og Kystfaunaen en- 

 gang havde en større Udbredelse, vi kunne forklare de 

 store Sprang i vore Kyst- og Vandplanters Forekomst. 

 Vi kunne (uden at vi behøve at beraabe os paa sunkne 

 Lande, som endnu ikke ere opdagede, eller paa lange 

 Transporter, som have meget liden Sandsynlighed for sig), 

 forståa, at Bergenskysten har en Flora, som ligner Skot- 

 lands i høieste Grad, at vi finde spredte Kystplanter i vore 

 kontinentale Egne, at Vegetationen selv i disse ikke blot 

 er saa ensformet overalt, hvor Underlaget er fast og haardt, 

 men at den paa disse Steder væsentlig dannes af de samme 

 indifferente Arter, som ogsaa taale Kystklimatet, og vi 

 kunne ogsaa begribe, hvorfor hine Koller ere saa nøgne. 

 Thi i vore vestlige Kystegne falder Trægrændsen overalt 

 lavere end i de indre Fjeldtrakter. Saaledes ligger den 

 f Ex. i de indre Dele af Sogn omtrent 3000—3500' o. H. ; 

 ved Havet i ydre Sogn synker den ned til 12 — 1300'. Paa 

 Østsiden af Sulitelma falder Trægrændsen (if. Wahlenberg) 

 2100' o. H, paa Vestsiden kun 1100'. Under Regntiderne 

 maatte Trægrændserne falde lavt ogsaa i hine kontinentale 

 Egne, hvor Kystfloraen dengang raadede, og isolerede Kol- 



