Indvandringen af Norges Flora. 355 



1er, som ragede opover Skovgrændsen og hvor ingen Jord 

 kunde nedskylles fra høiere Steder, maatte da af Regn 

 vaskes saa nøgne, at Skoven efter Regntidens Ophør ikke 

 har faaet Tid til at gjenerobre det tabte Terrain. Og saaledes 

 mærke hine abnorme Trægrændser udentvivl de gamle Træ- 

 grændser under Regntiderne*). 



Naar en Sphagnummyr begynder at udtørres, indfinder 

 Calluna sig paa Overfladen. Intet er almindeligere end 

 at finde Calluna udbredt i selskabelige Masser over uddøde 

 Sphagnumrestor. Lyngens store Udbredelse skriver sig 

 derfor maaske for en stor Del fra Regntidernes Ophør; thi 

 det er ikke usandsynligt, at vore lyngbevoxede Berge un- 

 der disse vare dækkede med Sphagnum. I fugtige Egne se 

 vi endnu ofte, at Sphagnum trives paa skraanende Klipper. 

 Paa de haarde Bergarter ser man ofte ganske smaa For- 

 dybninger, hvor man finder uddøet Sphagnum overvoxet af 

 Lyng, og jeg har engang seet, hvorledes Sphagnumresterne 

 bleve mere og mere ukjendelige, eftersom man fra de fug- 

 tige Fordybninger nærmede sig til de tørre hvælvede Klip- 

 per, hvor Lyngjorden ikke længere indeholder gjenkjende- 

 lige Rester af det iorraadnede Sphagnumlag, som Lyngen 

 maaske engang har afløst. 



Efter denne store Regntid fulgte atter en tørrere Tid, 

 hvorunder Fureskov voxte paa mange Myre. Derpaa kom 

 en ny Regntid, og Fureskovene begravedes i Sphagnum. 

 Det er sandsynligt, at den subboreale og den subat- 

 1 an tiske Flora kom under disse vexlende Perioder. 



*) Cand. med. Wulfsberg fandt paa en af disse nøgne Koller 

 (Johusknuden ved Kongsberg) en af vore mpst charaktoristiske 

 Kystmoser (Oedipodium Griffithianum), steril og forkuet, udentvivl 

 en Rest af en svunden Flora. 



