356 A. Blytt. 



Nutiden synes atter at være noget tørrere. Torvlag af 

 ringe Mægtighed (dannede under den sidste Regntid) ere 

 ofte (selv paa det regnfulde Florø) paa kryds og tvers 

 gjennemfurede af aabne Kanaler, maaske oprindelig Spal- 

 ter dannede ved Frost eller Tørke, hvor Gruset og Fjeldet 

 er nøgent og hvor de gjenstaaende Sphagnuinrester ere over- 

 groede af Lav og Lyng. Sorte Huller i Myrene, hvor Torv- 

 jorden ligger blottet og i tørt Veir er gjennemkrydset af 

 Revner, synes at tyde paa det Samme. Og det Sphag- 

 numlag, som dannedes paa Myrene under den sidste Regn- 

 tid, er ofte aldeles overgroet af Smaaskov og Lyng. 



Og endelig er der visse Tegn, som tyde paa, at de konti- 

 nentale Arter atter have begyndt at udbrede sig. Man fin- 

 der ofte enkelte Kalk- og Skiferplanter paa haarde faste 

 Bergarter, hvor disse støde til Kalk- og Skiferfjeld. Saa- 

 ledes har f. Ex. Egeberg ved Christiania flere af Silurflo- 

 raens Arter, som udentvivl stamme fra de nærliggeude 

 siluriske Øer, men Bundefjordens Omgivelser have en ens- 

 formet Flora. Forholdene ere der som paa Egeberg, Un- 

 derlaget er Gneis, men der er ingen Silurformation i Nær- 

 heden. 



I Danmark har Prof. Steenstrup med egen Haand 

 udtaget af Torven et Flintredskab, som laa under en af de 

 Furestammer, der tilhøre Skovmosernes dybeste Lag. Dan- 

 mark var følgelig allerede under Fureperioden beboet af 

 Mennesker, der brugte Stensager. Men Egeperioden i Dan- 

 mark faldt for en stor Del sammen med Broneealderen*). 



*) if. Lyell Autiqii. of iiiaii p. 10. 



