360 A. Blytt. 



nen var fattigst paa Arter. At dette er Tilfældet i Norge 

 er utvivlsomt. At det ogsaa andensteds slaar ind, kan slut- 

 tes deraf, at Arternes Antal aftager med den voxende Afstand 

 fra Ækvator, og at Torvdannelsen væsentlig (om ikke ude- 

 lukkende) finder Sted under høiere Bredder. I disse samme 

 Egne findes ogsaa Spor efter Istider. Mærker efter gamle 

 Bræer, Torvmyre og en lidet afvexlende Flora ere altsaa 

 Phænomener,som ledsage hverandre og som sandsynligvis staa 

 i et indbyrdes Afhængighedsforhold eller have en fælles Grund. 



Forandringer i Fordelingen af Land og Hav maa kunne 

 bevirke Forandringer i Klimatet. Det var saaledes tænke- 

 ligt, at den sidste Kegntid blev foraarsaget ved Sænknin- 

 gen af Nordsøens og Østersøens Bredder. Men da Hassel 

 og Eg findes i de sænkede Torvmyre, indtraf den Regntid, 

 som dannede Etagen 2, sandsynligvis før disse Sænkninger 

 og kunde neppe være foranlediget ved dem. 



Vexlingen af Dag og Nat, Vinter og Sommer viser os 

 smaa Perioder i Naturens Løb. Vor korte Erfaring van- 

 skeliggjør Erkj endelsen af Perioder, som vare i Tusinder af 

 Aar. At saadanne gives have Astronomerne vist, og mu- 

 ligvis gives der endnu andre, som vi ikke kjende. At de 

 maa kunne have Indflydelse paa Klimatet tør vel ikke neg- 

 tes, om détend for Tiden skulde være vanskeligt at paavise den. 



Siden Istiden have vi, hvis Theorien er rigtig, havt 

 mind8t tre Regntider. J. Geikie bemærker*): „De Ler-, 

 Sand- og Gruslag, som vexle med de gamle Bundmoræner 

 („the till") vise klarlig, at Istiden var afbrudt ikke en men 

 flere Gange for lange Tider af mildere Perioder". Det er 

 derfor ikke usandsynligt, at tørre og regnfulde Tider vex- 

 lede allerede under Istiden. Under tørre Tider maa 



*) Great Ice Age p. 351—352. 



