236 — 



APPENDICE. 



I. 



L'ASCENSION D'ORFEN. 



( Note 1, p. 196. ) 



Fleze zrica faf pestera, 

 i mi nosi jasna kniga, 

 jasna kniga, zlalna svirka, 

 kurban na koleda da kole , 

 î> da mu kole pile grevenice , 



da mu zlati bêla brada. 

 Ega fleze, sto da vidi! 

 Junak spije faf pestera, 

 zlatna dreha du zeme-ta, 

 1 o f leva rœka osra noze , 



f desna rœka zlatna svirka , 

 kak rai spije solzi roni. 

 Razedi sa zrica naljuti sa; 

 Ut Boga da najde soje junak! 



1 5 slo gu vrag tuka nanese ? 



ut mené izim ni je zeval; 

 sas jogan sa gu gore , 

 lu koj cuje da sa cudi 

 da ni fleze veke faf pestera. — 

 20 kak mi duma i govori 



cuje junak razbudi sa , 

 ta mu sa moljba moli , 

 kabahat je storil, da mu prosli 

 ci mi dojde za nevole 



2 5 i na Boga kurban da kole; 



moljba mu sa moli, 

 moljba ni mu sluse , 

 jogan fsekna da gu gori. 

 I junak sa cudi sto da pravi, 

 3o ta zasviri zlatna svirka 



i mi zape pesma umalcina; 

 kak mi peje gora zajecila. 

 Zaplaka mi zrica , zavika mi 

 i mi padna na zeme-ta , 



