55 



5. Klášter Vilémovský obdržel od Přemysla Otakara II. 

 r. 1283 exemci z krajských břemen, aniž by mu samostatná jurisdikce 

 bývala přiznána. Jako tato listina, tak i druhá téhož krále z r. 1276 na- 

 svědčuje tomu, že krajští úřadové do té doby vykonávali popravu nad 

 poddanými kláštera, jež při skutku dopadli a že i v případech obecné 

 poruky pokuty ukládali. Karel IV. povýšil r. 1352 vesnice klášterní 

 Vilémov a Habry na trhová městečka. 35 ) 



6. Klášter Postol op rtský měl některé vesnice v Loketsku 

 a Václav II. r. 1292 a 1301 poddané jeho vyňal z jurisdikce úřadův 

 krajských i městských v Lokti a podřídil je ve všech záležitostech 

 právních soudu úřadníkův Pražských (judicio beneficiariorum et ofh- 

 cialium nostrorum Pragensium). 36 ) 



C) Některé kláštery Premonstrátův. 



1. Klášter Strahovský. Privilegia jeho byla v husitských 

 válkách zničena. Soudě dle obecného potvrzení privilegií duchovenstva 

 z r. 1253, bylo právní postavení tohoto kláštera podobné Březnov- 

 skému, neboť se v listině té před ním uvozuje. Poddaní kláštera 

 stáli tudíž ve 13. století před soudem královským, kdykoliv spáchali 

 některý těžký zločin a před soudy klášterními, když šlo o pře sou- 

 kromoprávně a menší přečiny. 37 ) 



2. KlášterLitomyšlský. Přemysl Otokár II. r. 1259 a opět 

 r. 1263 eximoval poddané kláštera z všeliké právomocnosti úřadův 

 krajských, ustanoviv, že v Praze před ním aneb jeho zástupcem sou- 

 zeni býti mají. 38 ) Městu pak Litomyšli udělil táž práva, jakých uží- 

 vají Hradec a ostatní města královská, jmenovitě právo trhu, právo 

 přijímati měšťany do své společnosti a právo soudu („iure fori, iure 

 ciuili, iure iudicio ceterisque iuribus"). Poslední toto právo obsaho- 

 valo zajisté v sobě též popravu nad nešlechetníky při skutku do- 

 padenými. Václav II. potvrdiv r. 1298 tyto svobody, doložil, že kdož- 



35 ) Emier Reg. č. 2 a 1009. Dobner Monumenta VI. str. 409. 



3e ) Emier Reg. č. 1573, 1894 a 2484. — Dle Huber Regesten K. Karl IV. 

 č. 2455 potvrdil Karel IV. r. 1356 toto nadání. 



3T ) Emier Reg. č. 3 a Huber Reg. č. 339. Vladislav II. r. 1515 potvrdil mu 

 znění privilegia kr. Přemysla, že nemají státi před jiným soudem „nisi 

 coram nobis et persona nostra regia, exceptis bonis et hominibus, quos alii 

 religiosi regni Boheiniae judiciis sistunt, ipsi quoque judiciis provincialibus 

 sistere teneantur". (Annales ordinis Prsemonstr. II Probationes fol. 564.) 



38 ) „coram nobis vel nostro vicario iudicentur" (Emier Reg. č\230, 416 a 2389). 



