59 



již neumíme rozluštiti, avšak pochybujeme o tom, žeby se dala kladně 

 zodpovídati. 



D) Některé kláštery Cistereův. 



1. Klášter Sedlecký. Václav I. r. 1248 nařídil úředníkům 

 a soudům krajským v Čáslavi, Kouřimi, Chrudimi a Hradci, aby ne- 

 poháněli více poddaných kláštera k svým soudům, vyhradiv sám 

 sobě soud nad nimi (de singulis causis nobis judicia reservantes) 

 a povoliv opatovi, aby ukládal pokuty v případech obecné poruky. 

 Václav II. eximoval poddané r. 1299 netoliko z jurisdikce krajské, 

 nýbrž i městské. Lidé ti pouze úřadníky Pražskými mají býti souzeni 

 (per nullum alium, quam per Pragenses beneficiarios iudicentur) ; 

 avšak kdyby je kdo chtěl raději pohnati před opata a jeho úředníky, 

 to se mu do vůle pouští. Dopustí-li se poddaný v městě královském 

 výstupku, má tam zatčen býti, souzen a třeba odpraven. Naproti 

 tomu výstupky na statcích klášterních spáchané souditi přisluší 

 úředníkům klášterním. 53 ) Jan Lucemburský rozšířil patrimoniální 

 soudnictví kláštera nadáním z r. 1311, že lidé klášterní nemají býti 

 poháněni ani k Pražskému, ani k jiným soudům, nýbrž že souzeni 

 býti mají před opatem aneb jeho zástupcem.") Karel IV. potvrdil 

 r. 1344 toto nadání, avšak dodal, že každý může se odvolati ke králi 

 aneb jeho komorníku 55 ) a r. 1356 učinil ještě v druhé konfirmaci 

 privilegií důležitý dodatek, že potvrzuje i řád soudní, jehož se při 

 soudě klášterském od starodávna užívá („modům et ritům judicandi 



navráceny. Karel kníže Minsterberské r. 1525 povolil proboštu, aby lidi 

 a rychtáře, kteréž má pod svou správou, sám trestal „skrze jich některá 

 předsevzetí" podle zásluhy jednoho každého, když byli před tím hejtmane 

 kraje Plzeňského dle všeho marně spornou jakous záležitost s ním vyslyšeli 

 a k nápravě přiváděli. Když byl Ferdinand I. r. 1529 privilegia klášteru po- 

 tvrdil, vydal ještě Rudolf IL r. 1597 nařízení, aby probošt proti každému, 

 kdož dědin duchovních od starodávna ke klášteru přináležejících, v držení 

 a užívání jest, po pořadu práva kráčel a jej do soudu -komorního z výplaty 

 obeslal a má-li kdo jaké obdarování na tyto statky duchovní odkud jinud 

 a z které jiné kanceláře, „kromě komory České, tu kdež statkové duchovní 

 a zástavní immediate k zprávě a ochraně náležejí", nemá ono žádné moci 

 a platnosti míti. (Archiv Č. IV str. 37, 41, 48, 58 a 61.) 

 a3 ) Erben Reg. č. 1213 a 1214. Emier Reg. c. 1832. 



54 ) Riegger Archiv III str. 381. 



55 ) „mandans, ut coram abbate vel ejus judice substituto et in appellationis 

 causa coram ipso rege, aut ejus capitaneo aut camerario respondere de 

 justitia teneantur" (Riegger 1. c. str. 384). 



