61 



Během 14. století vykonával klášter všechnu soudní moc na statcích, 

 zřizuje po vesnicích rychtáře a vyhrazuje sám sobě soud nad zločiny, 

 při nichž šlo o hrdlo, jmenovitě podávení ženy, vraždu a krádež. Klá- 

 šterní rychtář v Královicích osazoval některé vesnice vůkolní na právě 

 zákupním a vykonával v nich soud u přítomnosti konšelův vesnických 

 a úředníka opatem vyslaného. 62 ) 



3. Klášter Osecký. Listiny tohoto kláštera jsou velmi pode- 

 zřelé i vychází z nich na jevo pouze snaha ospravedlniti skutečné 

 vykonávání privilegovaného soudnictví na statcích klášterních v druhé 

 polovici 13. století padělanými listinami. Tak sluší rozuměti tak zv. 

 zakládací listině tohoto kláštera z r. 1203 a jiné listině z r. 1208, 

 v nichž se uděluje opatu a bratřím kláštera právo souditi všechny 

 výstupky poddaných (excessus rusticorum), jmenovitě kdyby se do- 

 pustili žhářství, krádeže, vraždy, pychu neb koho zranili. 63 ) Přemysl 

 Otokár II. r. 1272 potvrdil tato práva od předkův jeho prý klášteru 

 udělená, eximovav je z jurisdikce úřadu krajského v Lokti i ustanoviv, 

 že nikdo nemá osobovati si soudní moc nad poddanými kláštera ve 

 věcech soukromoprávných a trestních dříve, pokud soud klášterní 

 o věci nález nebyl vynesl. 64 ) Privilegia ta od kr. Jana (roku 1325) 

 a Karla IV. několikráte byla potvrzena. 65 ) 



4. Klášter Zbraslavský. Václav II. připojiv r. 1293 ke 

 klášteru dvě vesnice v Újezdu m. Poličky, vyňal obyvatele tamější 



mezi jiným též polovici městečka Královic (orig. v dvorním archivu Vídeňském). 

 Na to opět Ferdinand I. zastavil Floryánu Griespekovi z Griespachu, sekre- 

 táři komory české Královice a většinu statkův klášterních do čtyř životův. 

 Floryán měl dva syny, Karla a Jana Jiřího. V čas povstání českého byli 

 v držení Královic a Kačerova synové Karla: Václav, Albrecht a Ferdinand 

 a synové Jana Jiřího: Floryán a Jan Jaroslav. R. 1623 konfiskoval Fer- 

 dinand II. těmto Griespekům všechny statky, navrátiv je klášteru a rovněž 

 tak učinil- s vesnicemi, jež drželi Dyonis Marquard z Hrádku a Adam Fer- 

 dinand Oudrcký z Oudrče. (Orig. v dvorním archivu Vídeňském.) — Privilegia 

 potvrdili klášteru r. 1523 Ludvík, r. 1602 Rudolf IL, r. 1623 Ferdinand II. 

 a r. 1733 Karel VI. 



62 ) Mitth. f. Gesch. d. D. XII str. 271 a XIII str. 23, 61 a 73. 



c3 ) Erben Reg. č. 470 a 510. Sr. též Mitth. des Ver. f. Gesch. der Deutschen 

 in Boehmen VII str. 187. 



6 *) „nisi prius super debitis et causis hujusmodi abbatis Judicium requi- 

 ratur« (Emier Reg. č. 786, 787 a 939). 



65 ) Mittheil. d. V. f. Gesch. der D. VIII str. 39—42 a VII str. 190—196. Kr. 

 Jan dal r. 1341 svolení své k tomu, ahy statky klášterní právem emřyteu- 

 tickým osazeny byly. Konfirmace pocházejí od kr. Jiřího z r. 1463 a pak až 

 teprve od Marie Teresie z r. 1748 a Josefa II. z r. 1786. 



