63 



se v držení koruny. Ani soudcové cizí, ani mincíři, vladařové a jiní 

 úředníci královští neměli na nich více jakou moc provozovati. Klá- 

 šterním rychtářům náleželo trestati zloděje a zločince při skutku po- 

 stižené. Václav II. potvrdil r. 1284 tuto základní listinu a doplnil ji 

 ustanovením, že poddaní kláštera dopustivše se nějaké viny, nemají 

 jinam býti poháněni než buď do Prahy před krále a úředníky Pražské 

 aneb před rychtáře kláštera. Totožné privilegium udělil toho roku též 

 klášternímu městu Netolicům. 69 ) Karel IV. opět r. 1348 klášternímu 

 trhovému městečku Plané udělil právo popravy nad zločinci při skutku 

 dopadenými (cippum et patibulum). 70 ) 



7. Klášter Valdsaský, jenž měl sídlo v diécěsi Ěezenské, 

 avšak jemuž v Čechách mnohé statky náležely. Přemysl Otokár roku 

 1260 ustanovil, že poddaní kláštera mají státi bud před ním aneb 

 před tím na koho jim ukáže ; avšak již r. 1269 povolil, že také vlada- 

 řové kláštera mohou souditi poddané po právu a dle ustanovení opata 

 a konventu. r ') 



E) Některé jiné kláštery, zvláště řádův rytířských. 



1. Klášter Johanitův neb Maltézův v podhradí na levém 

 břehu Vltavy konec mosta (fratres hospitalarii s. Joannis Hierosolymitani, 

 fratres domus hospitalis s. Ioannis Baptistse). Rád ten měl kommendy 

 v několika městech a náležela mu zvláště města Manětín a Horažďo- 

 vice. Statky jeho eximovány byly z jurisdikce krajské, což i nadání 

 Přemysla Otokára II. z r. 1272 znovu potvrzovalo, ustanovujíc, že 

 poddaní kláštera mají poháněni býti pouze do Prahy před soud úřed- 

 níkův Pražských. Mnohem dříve a sice r. 1235 trhová ves Manětín 

 byla vyňata z juridikce cúd v Žatci a Plzni a jejímu rychtáři povoleno 

 bylo Václavem I. souditi i těžší trestné případy jako loupež, krádež a 





69 ) Emler. Eeg. č. 409, 1307. a 1308. Privilegia potvrdili Karel IV. r. 1349, 

 Vácslav IV. r. 1384, Jiří r. 1460 a Vladislav r. 1479. Václav IV. postoupil 

 r. 1401 Jindřichovi z Rožmberka vladařství a opatrovnictví nad klášterem 

 sv. korunským a jeho statky. Po husitských válkách dostal se opět klášter 

 ke koruně, avšak Vladislav r. 1493 opět Rožmberkům vrchnostenského 

 práva nad ním postoupil. (Pangerl Goldenkron str. 105, 173, 175, 330, 504, 

 528 a 548.) 



70 ) Pangerl 1. c. str. 116. 



71 ) Emler Reg. č. 249 a 641. Ostří této listiny obráceno je proti cúdám 

 krajským a třebas se pravilo „cause vero, que inter homines ipsius mona- 

 sterii emerserint, qualescunque fuerint, ipsas villicorum aliquis monasterii 

 iudicare debebit secundum iustitie rationem, nulla persona alia mediante", 

 nemohlo se to rozuměti o soudu královském. 



