70 



avšak bez seznamu svatých. Každý měsíc kalendária našeho vyplňuje 

 jednu stranu rukopisu, a to tak, že v prvním sloupci jsou zlatí po- 

 ctové, v druhém litery nedělní, v třetím řada dní v měsíci naznačená 

 podle spůsobu kalendáře římského, a zbytek vyplňují poznámky ne- 

 krologické. Takové poznámky nejsou při každém dnu, nýbrž jen asi 

 při třetině dnů každého měsíce. Poznámky nekrologické sahají od 

 13. věku — tedy ještě od doby před sepsáním rukopisu — až do druhé 

 polovice 17. století (do r. 1660) a jsou psány asi od 16 rozličných 

 osob. Ze zápisků viděti jest, že ne vždy stejně se k zaznamenávání 

 úmrtí dobrodinců kláštera přihlíželo, nýbrž že to asi více záleželo na 

 chuti osob, které se tomu věnovaly. I není pravdě nepodobno, že 

 vedle nekrologia našeho bylo v klášteře u sv. Anny ještě nekrologium 

 jiné, do něhož se snad příslušná poznamenání pravidelněji děla. 



Celý rukopis byl původně od jednoho písaře psán, a to hned 

 na počátku 14. stol. O tom svědčí ráz písma jevící známky konce 

 věku 13. neb počátku věku 14., pak některé přípisky, které též pro 

 ráz písma a pro jejich obsah máme za současné, ku př. přípisek při 

 10. červnu a 22. říjnu, první o opatovi břevnovském Bavorovi, druhý 

 o biskupovi olomouckém Konrádovi. Že však původní sepsání rukopisu 

 stalo se po r. 1298, o tom svědčí ta okolnost, že toho léta byla Ka- 

 teřina z Fuchsberka ještě živa, v nekrologiu našem však při 1. červnu 

 již jako mrtvá se uvádí ; a poněvadž roku 1301 Kateřina z Fuchsberka 

 již byla mrtva (Reg. Boh. II, 806), padá původní sepsání rukopisu 

 mezi léta asi 1300—1325. 



Jak to v nekrologiích z rozličných ohledů bývá, že anniversarium 

 nenaznačuje skutečný den úmrtí, tak to shledáváme i v nekrologiu 

 našem, o čemž tu i ta okolnost svědčí, že se při jednom dni několi- 

 kráte i více osob příbuzných jmenuje, což jest jasným důkazem, že 

 tu jde o anniversarium a ne o skutečný den úmrtí jmenovaných. 



Cena nekrologia našeho záleží mimo jiné v některých pěkných 

 příspěvcích genealogických, ale zvláště v rozmnožení zpráv ne příliš 

 hojných o památném klášteře sv. Anny z několika století, z nichž 

 i historik umění nejednoho datum bude moci užiti. 



Abychom ušetřili místa přijali jsme při vydání nekrologia kláštera 

 sv. Anny, jen taková data měsíců, při kterých se nějaké zápisky 

 vyskytují, ostatní však se vynechala jakož i zlatí poctové a písmena 

 nedělní. K naznačení druhu písma položili jsme na konec každé zprávy 

 římské číslo, tak že zaznámky stejným číslem opatřené i stejné písmo 

 naznačují a řadovým postupem jejich i relativní stáří písma se vy- 

 jadřuje, a to v tom poměru, že větší číslo menší stáří udává. Jmenovitě 



