163 



A on jí v tom velmi za zlé měl, že by ona o něm tak smyslila. A. potom 

 když měl odjíti od nich, dal schovati za poklad obalenau košili svá- 

 zanou. A po jeho odjití po některém času hospodyně téhož Noska 

 promluvila k své děvce, jménem Dorotě: „Vohledejme ten poklad." 

 A když ohledají, najdau kámen zabalený v té košili, a on po ten 

 čas, jakž dal schovati, zase se nenavrátil. A v brzkém času potom 

 šel do města Mostu, . kdež býval hospodau ten Pavel Nosek u jedné 

 městky, kteráž příjmí měla Králová, i vylhal na ní sukna k sukni a, 

 praví, i některý zlatý. 



A potom šel do Poděbrad k jednomu bratru, kterémuž jméno 

 bylo Vítek, také na něm vylže zákon, pravě, že by jej bratří poslali 

 z Dlažíma, že mají míti zboř, i nemají na čem čísti. A praví, že by 

 toho víc činil. A potom sau Bratří vypisovali cedule po krajích, 

 oznamujíc osobu jeho, jaká by byla, aby se ho stříhli. A ještě sau 

 některé osoby živé, ješto sau toho povědomi, jako Prokop v Štěrbici, 

 Důra Jírova, mlynářka v Klášteře, hospodyně téhož Vítka, na kterémž 

 zákon vylhal Jan Ležka." 



Na jiném místě pak čteme: „že ten člověk Jan (příjmí měl 

 Ležka) nikdy netoliko Bratrem, ale ani mezi Bratřími nebyl", ale že 

 „z návodu kněžského to činil". „A potom v Praze, shledav se s Ja- 

 rošem, vyznal se před ním prose, aby mu to odpustili a i u Pánu 

 Boleslavského milost spůsobili ... A při tom jeho v Boleslavi vy- 

 znání známo buď, že urozený pán, pan Jan Tovačovský i s svou 

 paní byl, a byv při té věci, velmi za zlé měl faráři Boleslavskému, 

 že to dopustil v kostele takové klamy 3 ) mluviti. A přikázal výpo- 

 vědi ti 4 ), kterémuž pro takové klamy jeden znamenitý i přitloukl." — 



Bratří podlé obyčeje tehdy oblíbeného do své obrany téměř celý 

 spis pojali a sice, jak se zdá, s přídavky, které v prvním sepsání 

 (1476) ještě nebyly a které později od protivníků jich přidány 5 ). 

 Původní forma spisku Víta z Krupé zachovala se, nemýlímeli se, 

 v rukop. knih. univ., podlé kterého jej tuto ve výtahu klademe. 



Tito kusové dole psaní jsú seznáni na ty lidi, ješto slovu pi- 

 kharti, kteříž jsú se odlúčili ode všeho lidu křesťanského pravíce, že 

 by uhodili na cestu pána Ježíše, ani uhodili na cestu ďáblovu, aby 



3 ) Tak v rukopise. 



*) t. Ležku. 



5 ) U př. že Bratří chtěli prachem nasypaným do kazatelnice Rokycanu vylou- 

 čiti. — Mimo to se jen v A. Br. čtou některé lživé výpovědi Ležkovy 

 obsahu nad míru hnusného. 



• 11* 



