166 



váným. Pak někteří pravie, že bychom my knězi Hradečcí zjednali 

 nějakého blázna, aby k hanbě mluvil těm lidem bludným. 



V jistotě, pravím, že to jest na mú mysl nevstúpilo, abych se 

 měl lží obierati. Prvé sem toho do sebe neměl, ješčeť s boží pomocí 

 toho se neminiem dopustiti, nebť mám s boží pomocí pravdy dosti. 

 Protož lži nepotřebuji s svými kněžími, věrně a přímě proti bludným 

 stojícími a kazícími. 



Ted muož každý porozuměti, že, poněvadž kněz poctivý, zacho- 

 valý, farář města Boleslavského, děkan kraje, z jedné vuole kněžstva 

 kraje znamenitého, k nám poslal člověka želejícího a toho, jenž 

 v tom kraji vodvolával, a s ním kněze věry hodného, a k tomu člo- 

 věka světského, a k tomu i s listy k světským i k duchovním, pročež 

 tehdy nám to připisují neupřímní lidé, že bychom my zjednali blázna, 

 aby haněl Pikharty. Jistotně vězte, že to, což píši, tak se v pravdě 

 jmá a muož slušně dovedeno býti i psaním i ústním seznáním. 



Tuto již položím, co jest na se vyznával Jan prvé psaný, zavázán 

 sa, aby nikoli nepravil nižádného slova nepravého, ale toliko tak, 

 jakž se jest dalo. 



Toto jest na se sám pravil s pláčem želeje, že sveden jsa skrze 

 bludné a úlisné lidi, nevěřil sem nic o božiem těle ani o božie krvi, 

 než toliko to měl za nějaký chléb a za víno horšie nežli víno vsprostné ; 

 neb jest s vodu smiešené. A to sem měl naučenie od falešných bratří, 

 kteří s prvu i ukazovali, jako by vieru pravú o božiem těle měli. 

 A potom shledáno jest, že všecko jinak. 



Potom týž Jan řekl: již upřímným a ústy vyznávám, že . . . 9 ) 

 A ihned spláceni řekl: Milí, dobří lidé! Prosímť vás pro pána boha, 

 ať mi to milý buoh odpustí, že sem se rúhal jeho svatému tělu 

 a jeho velebné svaté krvi .... 



Item vyznávám na se, žeť jsem tu také byl s jinými bratřími. 

 Šli jsme do jednoho kostela, chtiece se vodě křtitedlné rúhati. A mezi 

 tiem někteří z nás vzali tělo buožie s pušku, tehdy jsme je vysuli 

 na oltář a mluvili sme: „Jsili pravé tělo buožie, vstúpiž zase do 

 pušky." To jsme po třikrát řekli. Mezi tiem nás veliká hruoza 

 obešla, tak že jsme všickni z kostela utekli. A potom srny to svým 

 starším pověděli, a oni jsú tak mluvili, že to nic nenie, než ďábel 

 vás straší. I poslali jsú nás některé, abychom vzali s pušku to tělo 

 božie. I stalo se jest, že jest přineseno božie tělo i vysuto jest na 



8 ) následuje vyznání transsubstanciace. 



