179 



žívalo, bez překážky jiného. Pakli by kdy, čehož pane bože rač 

 ostřieci, která mezi námi ruoznice vznikla, aby bez prodlévání ně- 

 které osoby z pánuov a také z starších obecních i duchovních k tomu 

 volené tu různici před se vezmúce slušně dokonali. My pak svrchu 

 psaní starší obecní i všecky obce Starého, Nového, purgmistr a rada 

 i obec Menšího města Pražského naše toto zapsání a jednosvorné spo- 

 jení naší dobrau a křesťanskau věrau slibuj em všickni spolu sobě zacho- 

 vati i skutečně držeti, a jestli že by nás kto od toho tisknuti chtěl 

 anebo na nás sahal, radni sobě i pomocní býti pod pečetí i pod věru. 

 Toho na potvrzení a pevnost i skutečné zdržení pečetí měst našich 

 menší s naším jistým vědomím kázali jsme k tomuto listu přivěsiti 

 dobrovolně. Jenž jest dán 1. od narození syna božího tisícého čtyř- 

 stého osmdesátého třetího, ten pondělí po sv. Františku. 



Starý letopisec (str. 539 sr. Pal. str. 234) vypravuje o sněme 

 r. 1484. ke dni hromic do Kutné Hory rozepsaném, ku kterému 

 pod glejtem též poslové z Prahy se dostavili a že Pražané poddávali 

 se králi pod jistými výminkami, kterých on ale nepřijal. Výminky 

 v tomto pramenu jen krátce naznačené v rukopisu univ. knihovny 5 ) 

 zapsány jsou v plném znění, kteréž jest takové: 



Item když by král jeho Milost do Prahy jeti měl, mají Pražané, 

 Starší i obce všech tří měst, což jich najviece býti muož, s klíči a 

 s pečefmi proti jeho kr. M ťi vyjíti. Najprv, přijdúc.před krále jeho M., 

 mají všickni pokleknuti na jedno koleno, a když k králi jeho M ü řeč 

 počnu, mají zase vstáti a takto mluviti: 



„Najjasnější králi a pane, pane náš najmilostivější! Jakož 

 v městech Pražských V. Kr. M d staly jsú sie některé věci, kteréž 

 V. Kr. M* obtiežně sobě vážiti ráčí a zvláště, že V. Kr. M ťi úředníci 

 stínáni jsú i jinak tázáni, a my toho prvé nevznesli na V. Kr. M ť , 

 milostivý králi, známe to, že sie jest mnoho V. Kr. M tí stalo, ale ne 

 z našie vuole, ani proto, bychme tiem V. Kr. M ťi které protivenstvie 

 okázati chtěli, neb jisti jsme tiem, což jsú oni chtěli nám učiniti, 

 že jest vuole V. M ü k tomu nikdy nebylo, aby oni tak úkladně nás 



5 ) V ruk. v sign. I G 11 v 3. svazku na str. 161 si. napsány jsou rukou zná- 

 mého sběratele Kříže z Telče některé listiny a sice: Zápis kraje Hrade- 

 ckého k ochraně biskupa Augustina z r. 1482. v plném znění, kdežto 

 Archiv č. V. 409 přináší toliko zlomek. — Psaní obranná Pražanů z r. 1483, 

 jedno podobného znění jako v A. Č. VI. 196, druhé svědčící Píseckým = 

 A. C. VI. 196. — Na str. 169—170 články smlouvy králem zamítnuté. 



12* 



