180 



o hrdla naše i statky připraviti měli, ale z té litosti, že jsme sroz- 

 uměli, že jsú nás chtěli úkladně o naše hrdla připravovati. Protož, 

 milostivý králi, ač jsme takovú řeč učinili, v tom sebe litujíc, známe, 

 že tiem proti V. Kr. M tí vinni jsme, jako proti pánu našemu dědič- 

 nému, že jsme sobě to sami opravili a nad nimi pomstu učinili, na 

 V. M ť toho prvé nevznese. A protož V. Kr. M ťí se vší pokoru a se 

 vší poddaností prosíme tak, jakož najvýše muož prošeno býti, jako 

 pána našeho najmilostivějšího, což jsme koli proti V. M ťI osobě učinili, 

 aby nám to V. Kr. M* milostivě odpustiti ráčil, duchovním i světským, 

 a na věčné časy ničímž zlým neráčil zpomínati. A při tom také, 

 když jsú obce zbúřily, že na komoru V. Kr. M tí sazeno jest, na klá- 

 štery, na židy, i také že v zámek V. Kr. M tí uvázáno sie jest, prosíme 

 pokorně, aby nám to V. Kr. M ť také odpustiti ráčil. A my toho 

 V. Kr. M tí , dokud jsme živi, zasluhovati chceme, jako pánu našemu 

 milostivému. A toho na znamenie, že jsme my nemyslili ani myslíme 

 V. M ťi sie nikdy protiviti, ted V. Kr. M ťí klíče a pečeti dáváme a 

 prosíme, aby V. Kr. M ť do měst svých jeti ráčil, jako pán a král 

 náš milostivý, a jinak o nás nevěřiti, než že sie k V. M* 1 máme a 

 mieti chceme, ve všech věcech poddanost všickni zachovávajíce, jako 

 svému dědičnému a nejmilostivějšímu pánu." 



Odpověď krále J. M. 



„Jakož nás s velikú pokoru prosíte, abychme vám tu věc milo- 

 stivě odpustiti ráčili, co sie jest v těch věcech proti nám stalo, my 

 k takovým vašim snažným prosbám, vám to milostivě odpúštieme 

 a na věčné časy ničímž zlým zpomínati nechceme, duchovním ani 

 světským." 



I tem když smlúva dokonána bude a stvrzena, hradu Pražského 

 králi J. M ťl postúpiti mají s tiem se vším, jakož sú sie ven uvázali, 

 beze všeho zmatku. 



Item mešné rúcho, kalichy, kniehy, i jiné klenoty, a všecky 

 věci, kteréž jsú v kosteliech a v klasteřiech pobrány, kteréž by měli 

 a nebo sie jich doptati mohli, k těm kostelem a klášterem, z kterých 

 jsú pobrány, aby zase navráceni byli. A kněžie i mni šie aby všickni 

 zase puštěni byli na svá miesta, a aby bez útisku držáni byli tak, 

 jakož jest prvé bylo, i do kosteluov i do klášteruov. A když již 

 král J. M* v Praze bude, tehdy páni Pražané mají králi J. M ťI všecky 

 své spravedlnosti okázati před kniežaty, pány, rytieřstvem i městy, 

 a k čemu spravedlnost mají, má je král J. M ť při tom zachovati, 



