130 



Tatarův, jménem Plinós a Solopitus). O Vláseht (volóskaa zemljä 

 razlíčny národově vx-sébě ime'la i prěmenny, jako Ugrově, Vlasy pri- 

 širci iz -vlásky e zemil pri-cesari Traianě, égda Gotti nebyli poslušný 

 RimljanonrL). O saskoj žemli (saskaa zemlja vise sto ot-Giedori 

 rě'ky, koj a jesťt graníca žemli i kraljévstvu dun'skomu, i jesťt město 

 granično ot-Sasii glagoljémo Starogradi). Jiná města: Brusnici (t. j. 

 Brunšvík), Lonebur'ki, Lubekt, Magdeburku, Vitenrtbuťkt. OVispéli 

 (t. j. o Vestfalii). O friskoj žemli. Brandeburskoe marŠLl- 

 stvo „za rěkoju Labisi". Města: Brandebmto, Frantofok (t. j. Frank- 

 furt nad Odrou). Kněžstvo Mecel'bursko (Meskelburk, t. j. 

 Meklenburk). Opomor'skoj žemli: Ilium (t. j. Julin) „Sribli ně- 

 kogda stojali vx-njemi, koihi někoi ezýci za-Grtke drižali króme 

 naši Léhova, zanjé nášego ézyka sufct sloven'skago Srtbli). Pruskaa 

 zemlja. Iflan'cy (tä zemljä ot-Prusov$, Litvy, Moskvy okruženna). 

 O čéskoj zemlji.*) Do-zdě nemic'ko, sire Či kesaťstvo 

 rim'skoe nynja imenuemo (Ašté bi pofcbn'ku pisáli grádově i 

 města, i grádově kjesaťskye, dovlěete lě'to na-tomi). O dunskom^ 

 kraljevstvě. O žemli Gotlan'die. O žemli nordvejskoj. 

 O svec'kom'B kraljev'stve. O Slaň die (ostrov na moru sevěr- 

 nonrt, édvá znaenrx plovcenvt mor'skynrt). Laponx. Grunlan'dia 

 (zemlja zimná velmi). O rybahi i čjudesehi móra sevěrnjago 

 (To vše od 1. 280 b — 287). Na 1. 287— 293 a o Čechách, na 1. 293 a — 

 298 b o Uhrách. **) 



*) Cehý děěle ot Nem'ci gorý, takožde i črmi lugi kako zdi ot-vsuda česku 

 zemljů obišili. Al'bisi reka črězi tu zemljů ide. Prága glávno me'sto vi-v'sej 

 toj, velíko i bogáti ljůdi. vi-tój zemlji vise sloven'skymi ezýkomi govóre. 

 zemljä plodná i dobra, gradóva i města vi-njéj tvrdyhi i bogatyhi mnógo. 

 dvojako ihi Céhy zóvu svoimi slovenskými ihi ezýkomi, a nemčkymi ezý- 

 komi ináČe zóvu. 



"*) Z dějin uherských kladu sem část závěrku, která se různí od textu Běl- 

 ského: „Po-Ludvigu izbráše králja Ferdinanda čéskago i braní bysta emu 

 si-Janušem. po-semi bysti králi Janus sedmigradsky voevoda, i poem* ženu 

 ZabeFlu, dišteri králja pol'skago Zigmun'ta. potom umře v-lěto ot-roždstva 

 Hristova 1540. Po simriti králja Janusa býše nestroénia o kraljev'stve. Fer- 

 dinandi králi čéšky vishótě vizéti Búdimi, naděje-se síle svoéj, i králi 

 pol'sky takožde. Ugrove-že, ljúdie žestosndi i nepokorívy, prédáše Búdini 

 Tur'komi, si-žálostiju a s-plačem visěhi Hnstiani. Ta-že vizéše Tur'ci 

 Peštu, Běligrad, Vacu, Ostromi, Výšegradi i inyhi mnóžsitvo me'sti ugať- 

 skyhi. i se jesti javstvno božie nakazánie náših radí sigrěšénii. ni o-visémi 

 budi hvála bogu visěmoguštu, edínomu vi-trojci mogúštomu i osknbiti i 

 utěšenie darovati, i pečálB vi-radosti přeložiti, egda viséju mýsliju nášeju 

 i visemi sndcém ki-njému obratim'-se". Ku konci praví, že dvojí věcí ne- 



