132 



Dílo M. Bielského 1. 1584 na ruský jazyk převedl litevský šlechtic 

 Ambrož Breževskij. 



Překladu toho úplné přepisy nalézají se v moskevské synodální 

 bibliotéce a v bibliotéce hraběte Tolstova (z r. 1671). Neúplné pře- 

 pisy jsou ve sbírce hr. Tolstova a Andreje Popova. Výňatky, jako 

 ku př. o 12 Sibyllách,*) vyškytají se i po různu. 



Breževskij k překladu užil vydání třetího, ač v některých věcech 

 patrně přihlédal i k vydáním předešlým. Tak ku př. uherská historie 

 není dovedena do té doby, jako u Bielského 1. 1564. Vůbec viděti, 

 aspoň z rukopisu vrchobřeznického, že překladatel dosti volně s ori- 

 ginálem sobě počínal, krátě, vypouštěje, měně, jak se mu kde zdálo 

 za nejpříhodněji. 



Jak svrchu již vytčeno, není pochyby, že v rukopise vrchobřez- 

 nickém máme samostatné letopisné dílo mnicha Gavrila rodem ze 

 Stefanja-Polja, které svědčí o značné jeho znalosti tehdejší 

 historické literatury slovanské. Většina zpráv v chronografu jeho 

 obsažených přepsána jest ovšem z knih jiných, a ovšem i z ruského 

 překladu kroniky Bielského. 



Velkou pro nás nejen předmětem, ale i zvláštním spůsobem 

 svým, zajímavost mají výňatky z kroniky Bielského o nejstarších ději- 

 nách českých. 



Bielski tuto část spisu svého sestavil z Hájkovy kroniky, jen na 

 nemnohých místech odjinud něco málo přidav. Polština jeho, jako 

 všech současníkův vůbec, a v tomto odstavci zvláště, nejeden v sebe 

 pojala bohemismus. Breževskij, překládaje z polštiny, činil to spů- 

 sobem prostým podle mluvy, která mu byla běžná, ve svém převodu 

 nechávaje i netajené polonismy. Hercegovský mnich Gavril k této 

 směsi přidal drahně srbismův. 



Z toho již viděti, jaká tu strakatina slov, rčení a tvarův! 



Gavril nadto v celém rukopise, ač ne vždy důsledně, provedl 

 akcentuaci, o jejíž povaze domácím znalcům srbským náležeti bude 

 pronésti konečný úsudek. 



Jelikož kronika Bielského obecně není dostupná, především u do- 

 literném otisku kladu počátek „kroniky české". Ten pak zní: 



*) V rkp. bibliotéky Rumjancovské : „Predislovje o Sivilah". Viz Boctokob, 

 Onucame (Petrohrad 1842, str. 759). 



