138 



é-že ime'se, i si-svoimi pogonataemi , 20 ) i vódi napilí-se. imě'-že 

 oráčju Prěmýsl. i égda priidóše ki-njěmu, moli ibi, da-bi jali si-nim. 

 i jadóše s-nimi, divešte-se, vide'ste roz'gu vi-trínii rostuštu, éj-že 

 dvě větvy üsah'li, tretia-že vysoko vnhi vizráste. reče imi: „čto 

 divite-se? to známenueti, jako ot-moégo róda ízydeti množistvo 

 panovi, ědín-že drúgago budete premogáti, jáko-že sia roz'ga ůka- 

 zueti. i sie oránie moé, égo-že nedáste-mi dooráti, äste bihi dooráli, 

 nikogda-že-bi českaa zemlja glada neime'la". viprosiše-že ego: „česo 

 rádi na-želěznomi plugu jäsi?" reče imi: „to známenueti, jako sirod- 

 nici mói buduti vási kázniti zelez'nymi metlami, éže jesti, mičemi. 

 vy-že tvorite, é-že ímate tvořiti, ili rabóti moeé neprěsecajte." 21 ) 

 6ny-že rě'še: „ináče nemožetB býti; tíčiju da ideši s-námi." on'-že 

 vise'di na-6ni osedláni kón* vi-svoihi ličanyhi obuštahi; inyhi 

 bo nevishótě obuti, řízy sve'tli 22 ) vizložíše ná-ni, poidóše si-nimi. 

 égda-že priblížahu-se ki-dvoru Libušinu, iz'jähala si-množstvom de- 

 vici vi-srétenie ému, číst* vizdavae jako múževy svoému. i-bysťB 

 veselie velie togda i povinovénie vise'hi vi-kupě öb'stihi liudii. po 

 veselii prosi Libusa 6-ústávljenii uprávljenii 23 ) o-sudě i pravdě i 

 pročih. Prěmýsli-že ůstavi im visa uprávljenia, ja-že inaa i do-nynja 

 prěbyvajuti. 



Vi-lěto ot-rožďstva Hristova .^cir. (723) Libusa si- 

 mužemi svoimi iz'jäha pod-někotórie gory věštbi činiti s-pomóštiju 

 bogovi svoih, i vide tamo dvaa hlópa tešuštihi dre'vo, 24 ) i viprosi 

 ihi, „čto se budete", otvěštáše: „prági někoéj hramíně". ona-že nareče 

 me'sto tö „Prága". i načetl me'sto razširáti-se, da-že i do-dmisi 

 Prága imenuét-se. 



Vi-lěto 6t-rožďstva Hristova .^ře. (726) Libusa ro- 

 dila syna Nezamýsla. togdá-že Přemysli sizda gradi, imenovavi 

 ego Přemyslovi. 25 ) 



2 *) z swoim pogániáczem. 



4l ) á ták spráwuyčie rychlo, co mačie spráwowač, álbo mi roboéie nie prže- 

 kažaycie. 



22 ) száthy dobré. 



23 ) prosiía go obec o posthánowienie praw. 



24 ) pržyiecháli nád rzeke. Weltáws, gdzie tám poczeto niegdy miasto stawié, a 

 zwano to miasto Kássurká, y widziála ná thym mieyscu Libusa, áno dwie 

 oliwne drzewie wyrošty, tak wysokie, áž niebá si^gářy (przez kthore ro- 

 zumieiř}, dziš byc s. Woyciecha z swietym Wacláwem), kazálá na tym mieyscu 

 záiožyc miasto, vyržálá tám, áno dwá chiopi čiesza, drzewo. 



25 ) Przemyslen. 



