139 



Vt-lěto ot-rožďstvaHristova .^j*. (734). Libusa javíla 

 mužů svoému Přemyslu mnóžistvo skróvišťt zlata, srébra, želěznye 

 rudy. vtpála vi-bolěznx, vi-njej-že i umrě, mnogo plača ostavivši 

 ljúdenrt. í sxtvoríše éj gróbx öt-zlatä i nad-nejú hlópa na-kóni, 26 ) 

 prědi-nim-že kláli ög'ni, na-nt-že vlasy svoé i paznokti obrězájušte 

 metali, poslěždi samt Přemysli vyložili vi-mes'ci pét& velíkyht 

 zlatyh čirvonyhi, i VBložílx éj měš'cx vi-ruku, glagolje : „to ona dasta 

 bogu neznáemomu žrítvu 6-seb'ě i o-nasx." takožde i dva gróša sré- 

 brtna veliká, glagolje: „to ona dasto édim provódniku, ä drúgy pře- 

 vozníku." 



Vi-lěto 6t-rožďstva Hristova .ps. (736) po-ST&mrL'ti 

 Libuši Vlasta, é-že jestx Vlastislava, 2T ) službnica neboz'ky Libuši, 

 TEsě nauky i věštby Libušiny vědé. 28 ) sibrávši-se s^-inymi deví- 

 cami, učinila sibór, da-bi meštiznomi 29 ) nad-sobóju panovati nedali, 

 ponje-že řece: „my trezvejši vx-v'sehi VB-véštbafrB i vi-inyh na- 

 ůkahi ne-že-li mužie. tako bo bílo i pri-Líbuse. égda-že chýtri 

 Premysb 30 ) í zlý ki-žénskomu naródu, obáče nejmálx rázuma jáko-že 

 Libusa; VBse-bo ona svoími razumomx pravila." togda édínaa panna 

 Strátka imenemi reče: „ljubímie sestřičky! ve'rne glagoljéťL Vlasta 

 6-nášej čísti; ni mnit-mi-se, jako dobro jestt é-že poslati nanrt do- 

 Prěmýsla, da-bi syni ego vxzéli Vlastu vx-žénu, 'a my da-imanri 

 kL-ninrB povinovénie." i visi otvěštáše: „dobro". Vlasta reče: „lučšii 

 jeste svojü vólju ime'ti, ne-žé-li prosíti, i-že-bi dáli." 31 ) ni obačfc 

 posláše do-Prěmysla. Prěmýsri otvěštárt : „kotóra budete mně ugódna, 

 i moému synu, tu poimu; tii-že čto ůkazujufcb nanrL jako samo- 

 vlastny." 32 ) slýša sie Vlasta, raz'järi-se dze'lo, trízajušti vlaasi 

 glávy svoé, i VBpijuštii jako neístóva: „biite, übiite visákogo boro- 

 dača!" 33 ) i VB-édínx čásfc sxbrálo-se iirt několiko síťB teh Vláste, 

 í bólše těhfc, i-že muže ime'li, i táko množstvo ifr& sinidé-se, i v$- 

 édínomi me'ste, nad-Libusinymi gróbomx, na-górě grads svoími rukámi 



2e ) iedne. modlg z szcžerego zlota (chlopá ná koniu) a zwano ia, Želu. 

 2T ) WJásthá (jinde: Wiástá) chytrá, to iest Wtastyšláwá. 



28 ) wszytki iey nauky y wieždzby vmiálá. 



29 ) m§szcžyznom. 



30 ) Bielski píše PržemysJ i Pržemyslaw, toto častěji. 



81 ) Nie ižby prosic, áby dal, ale áby inacžey nieczynil, poniewaž my džie- 

 džicžki po swey paniey. 



32 ) kthora sie mnie bedzie podobala albo mému synowi, t§ poymie, niechaž ony 

 mnie tego áni mému synowi nierozkázuja,. 



33 ) wolájac by szalona: Biyčie, zabiyčie á nežywcie brodacza, 



