164 



laskavě s námi sdělil kněz Antonín Knapp, administrátor fary ve Zvoli 

 u Jaroměře. 



Kněz Jindřich Hofmann Jablonský, dle tohoto příjmení nejspíš 

 z Jablonného rodilý, byl r. 1622 evangelickým farářem ve vsi Zvoli 

 u Jaroměře, maje při sobě manželku Johannu, dceru Jaroměřského 

 souseda Petra Tichého. Na místě této manželky své r. 1622 prodal 

 dům její v Jaroměři, řečený „na vartě" (nyní č. 12. na předměstí 

 Jakubském), tak jak po otci ho sdědila, za 365 kop mís. Následují- 

 cího roku 1623 prodala táž paní Johanna roli svou u Jaroměře za 

 150 kop mís. Podobá se pravdě, že tyto prodeje souvisejí s osudnými 

 obraty v oboru náboženství, které onoho času se staly, jakož rozkaz 

 císaře Ferdinanda II, aby se všichni akatoličtí kněží ze země vystě- 

 hovali, ovšem i kněze Hofmanna se týkal. Však z pozdějších zpráv jde 

 na jevo, kterak týž kněz Hofmann, jako mnozí jiní, bud z vnitřního 

 přesvědčení, buď ze strachu před bídou a psotou, která v cizině na 

 ubohé vystěhovalce očekávala, odvrátil se od posavadního vyznání 

 svého, přistoupil k víře katolické a přijat jest mezi duchovní arci- 

 diecése pražské. Manželka jeho odloučila se od něho bud vykročením 

 ze světa, bud vystěhováním; jediná dcerka jeho Dorota přijata jest 

 v opatrování Kateřiny Březohlávkové v Jaroměři, a když tato r. 1634 

 umřela, útulek nalezla u paní Evy, vdovy po Ondřeji Frištátském, 

 primátoru v Jaroměři. 



Po letech shledáváme býti kněze Hofmanna farářem v Načeraci, 

 odkud r. 1631 arcibiskupem pražským, kardinálem Harrachem, poslán 

 byl za děkana a duchovního správce do Kolína. Dostalo se mu tam 

 postavení dosti nesnadného. Město Kolín v letech 1622—1628 jen 

 následkem nejkrutšího nátisku se strany moci světské a po nejhou- 

 ževnějším odporu passivním přistoupilo k víře katolické, a bylo tu 

 potřebí horlivých, osvícených a nezištných kněží, aby měšťany s novým 

 řádem smířili. Leč právě první tři děkanové Kolinští nepracovali se 

 zdarem. První z nich, kněz Jan Glodomastes, Polák (1623—1626) 

 odešel z města pro nedostatek výživy; cistercian Sedlecký, páter 

 Martin Ignác Vodný (1626 — 1630), s konšely neutsále se hádal o de- 

 putát, lidi obtěžoval požadováním nemírných poplatků za oddavky a 

 pohřeby, a odcházeje na děkanství v Kostelci nad lesy, z kostela Kolín- 

 ského vzal pěkný kalich. Nástupce jeho, kněz Tobiáš Regalius z Men- 

 šteina, prvé děkan v Prachaticích, z návodu nepokojných lidí v tuhý 

 spor vešel s obcí, s kazatelny bouřil proti konšelům, až o sv. Jiří 

 r. 1631 odešel z města. Potom Kolinští obdrževše zprávu, že na 

 děkanství u nich konfirmován jest kněz Jindřich Hofmann, farář 



