321 



tolik, co všech ostatních pádův s u, čili že N. sg. přichází ovšem 

 nejčastěji, ale že i v Nom. sg. je pouze asi 30 ja (proti 70 xi), kdežto 

 v ostatních pádech je asi 37 xi (proti 13 xi). 



Při tom poměru xi a xi v jednotlivých pádech odpadá ovšem 

 i důvod prof. Jagice, „quia singula ex quibus nominativi mase. gen. 

 forma consistit membra diutius sentiebantur, quam in ceteris casibus, 

 quorum contiguae vocales x et i artiore vineulo colligatse, iam tum 

 saepissime simplicem sonum xi (quod est russicum h) significabant". 



Ostatně ten celý rozdíl mezi ii au může být pouze pravopisný 

 a nikoli hláskoslovný, mimo jiné i proto, že není důsledně proveden, 

 an táž slova v týchž pádech a v témž spojení vedle sebe jsou psána 

 často rozdílně, zvláště v N. sg. npxBxi (L. XIV. 18, XIX. 16, XX. 29) : 

 npxBxi (Mt. X. 2), A f>ov"Li (L. XVIII. 10, XIV. 20, XIX. 20, XX. 11, 

 VIL 6, 41, Mat. VIII. 21, X. 23): Ä poifrxi (L. IX. 61), ctxí (J. VIL 

 39, XIV. 26, L. XII. 10, 12, L_35, 72, III. 22, IV. 34): c™ (Mt. 

 IV. 5, XII. 32,_ XXVII. 53), yckxí (L. V. 24, IX. 44, 58, XXI. 27, 

 Mt. XII. 8) : ymxi (L. VI. 5, VIL 34, XXII. 22, Mt. VEL 20, IX. 6, 

 X. 24), BX3aH>Baenxi (Mt. XII. 18): BX3ÄH>EiieNxi (Mt. III. 17, L. III. 22, 



IX. 35), BtYhHii L. X. 25, XVIII. 18, 30, J. III. 36, IV. 14, V. 39, 



X. 28): BtYhira (Mr. X. 30, Mt XXV. 41, 46), hbckxí (Mt VI. 32): 

 heITkxi (Mt VI. 14, 26), NspHi|aeMxi (J. IV. 5, L. VIL 11, XIX. 2): 

 njpHifaeivra ícKApHOThCKii (Mt X. 3, XXVI. 14), n6Yhctxí (L. IX. 42, 



XI. 24): N6YHCTU (Mt XI. 43), bx jbiih c&gotxiixí (L. XIV. 5): bx Be- 



YGpX 5K8 CftEOTXIIXI (Mt XXVIII. 1), BMI"EÍ f>AB6, JOEpXÍ. EtpHe, ÍMXÍ (L. 



XIX. 17): AOEfTEi p»Be, EMrxi . í B^pxNxi (Mt. XXV. 21) a jOGpxi Eiiarxi 

 Btphiie (Mt. XXV. 23), 3xaxi pase, b*nxi (Mt. XXV. 26): 3xnxi pase 

 (L. XIX. 22), Bnarxi bo ykx ... i 3xaxi ykx (L. VI. 45) : jOEpxi ykx ... i 



3XJIXI YKX (Mt. XII. 35), BtpXHXi npHCTABbNHKX . í MAflpXÍ (L. XII. 42) : 



Bupxrm paßx . í M&Apxi (Mt. XXIV. 45) atd. Ostatně v N. sg. m. panuje 

 pravidelné xi, výminečně xi, a jen dvakrát xíh : ícthiixnxíh (J. VI. 32), 



ffiHBXÍH (=Z 5BHBAÍ? J. XI. 26) Cf. 5KHB5H (J. VI. 57) a ffiHBXÍ (J. VI. 



51). G. L. pl. bx po;njeiiii,vL (Mt XI. 11): boi\hí pojfijeHxisx (L. VIL 

 28), bx me ii-ectx MpxTBxixx . nx ffiHBxixx (L. XX. 38), otx MpxTBxixx (L. 

 XVI. 31, XX. 35, 38, Mt. XIV. 2, XXVII. 64, XXVIII. 7, J. XII. 9): 

 otx MpxTBxixx (L. XVI. 30, J. XII. 1, 17, II. 22), h» jo^cüm» hgyh- 

 ctxijcb (Mr. VI. 7): h» aoifctxx h€yhctxíxx (Mt. X. 1) a p. Ostatně 

 v G. L. pl., jakož i v D. J. pl. a J. sg. m. panuje pravidelné xi s ne- 

 patrnými výminkami. 



21 



