162 



tomto. *) V určování zkamenělin, hlavně rostlinných, řídil jsem se 

 illustro vánými pracemi Sternberga, Cordy, Göpperta, Lind- 

 ley-e a Huttona, Gutbiera, Ettingshausena, O. Feist- 

 mantla, Frice, Römera a Stura, jakož i laskavým poučením, 

 jehož se mi od p. vrch. horního rady Stura o některých rostlinách 

 a mimo to od p. prof. dra. Frice o několika živočišných tvarech do- 

 stalo. Asi 15 nových profilů, z nichž jsem již některých ve zprávách 

 říš. geol. ústavu s díky použil, obdržel jsem laskavostí pp. správců 

 zdejších uhelných dolů. 



V pokusu tomto, jímž doufám k seznání geologických poměrů 

 poučné pánve Rakovnické přispěti, hodlám přihlížeti přede vším 

 k poměrům posud neznámým aneb méně objasněným, vystříhaje se 

 všelikého obšírného opakování z výzkumů cizích a podrobného roz- 

 bírání topografických snad poměrů zevnějších, jímž by ovšem po- 

 známky tyto ve větší a celkovitý popis, avšak na újmu stručnosti 

 snadno vzrostly. 



Počneme od vrstev nejspodnějších. 



Souhrn usazenin kamenouhelných, jež na pokraji pánve Rako- 

 vnické od „Belšanky" přes „Moravu", „Spravedlnost", „Krčelák", 

 Senec, okolo Lubné, Hostokrej až za Petrovice se táhnou a v jejichž 

 slojích na „Moravu", „Krčeláku", u Lubné a u Hostokrej se doluje, 

 považuje se na základě zkamenělin rostlinných, které tu se vyskytly, 

 vesměs za obdobu svrchního pásma Radnického, jehož rozdíl od 

 spodního pásma ředitel Karel Feistmantel v pánvi Radnické 

 určitě stanovil. Spodní pak pásmo Radnické, které z pevných 

 pískovců a lupků, řečených „brousků" se skládá a uhelnou spodní 

 flec (Grundflötz) kryje, nebylo posud známo v pánvi Rakovnické. 

 Avšak i pásmo toto se všemi hlavními vrstvami jest 

 v pánvi zdejší zastoupeno a ráz jeho zejména jižně od Rako- 

 vníka v „Krčeláku" ostře jest vyznačen. Sem náleží přede vším žlu- 



*) J. Kuš ta. „Der Brandschiefer von Herrendorf bei Rakonitz". (Verh. der 



k. k. geolog. R. Anst. 1878, 16). 

 Dto. „Zur Kenntniss der Steinkohlenflora des Rakonitzer Beckens" 



(Verh. 1878, 17). 

 Dto. „Über die Schichtenreihen am südöstl. Rande des Rakon. 



Beckens." (Verh. 1879, 9). 

 Dto. „Der Brandschiefer von Velhota". (Verh. 1879, 14). 



Dto. „Die Farbe des Rothliegenden in den versch. Form, bei Ra- 



konitz und Laun. — Die älteren Anschw. v. Broum. — 



Verkies. Holz in der Wittingauer Tertiär-Ebeno". (Verh. 



1879, 15). 



