168 



uhelný pískovec Přílepský jest patrně vyzdvižen novější žulou, 

 úpatí její vyčnívající. 



Panující náhled o rozšíření svrchního pásma v pánvi Rakovnické 

 vyžaduje několik dodatků i oprav. 



Co se týče „M o r a v i e", náleží flece tamní, jak dr. F e i s t m a n t e 1 

 dokázal, k svrchnímu pásmu. Úsudek tento opírá se hlavně o to, 

 že vyskytují se v proplástech uhelných na „Mor." dvě význačné zka- 

 meněliny a sice Noeggerathia foliosa St. a Noeggerathia 

 intermedia K. Fst. (Rhacopteris raconicensis Stur). K tomu do- 

 dávám ještě následující. 



Noeggerathia foliosa vyskytovala se v modravém a mimo 

 to i v bělavém slídnatém lupku a jak se dovídám, mezi „věncem" 

 a í. slojí, (snad též mezi I. a II. slojí) na výchozech a sice na denním 

 odklizu a v šachtě Mauricově, (na obou místech se již nedoluje) 

 a Noeggerathia intermedia tamtéž ve žlutém, slídnatém lupku 

 a jak mi p. správce Michálek sděluje, mezi II. a III. slojí. Kromě 

 toho obdržel jsem z téhož žlutavého lupku Noegerathia speciosa 

 Ett, kterou pouze Geinitz ve svém' seznamu odtud uvádí. 



Pamětihodná jest bělavá, jemná, bílými kaolinickými proužky 

 proložená vrstva téhož proplástu (mezi II a III.) v šachtě Janské, 

 kde objevily se krásné, dvakrát speřené vějíře zvláštních R h a c o- 

 pteridů (Noeggerathií). Tvary tyto, jak se podobá, stojí co do 

 příbuznosti mezi Rhacopteris elegán s Ett. sp. (Sphenopteris 

 Asplenites Gutb.) aNeoggerathia speciosa Ett. a přináležejí 

 bezpochyby třem rozličným druhům. 



Že Noeggerathie ku kapradinám a sice k ophioglosseím 

 (vratičkovitým) se řadí, vysvítá z nových výzkumů vrch. hor. rady 

 Stura („Culmflora" 1875—1877 a Verh. d. k. k. geol. R. A. 

 1878) a řed. K. Feistmantla („Über Noegg." Kr. č. spol. nauk 

 1879). Totéž, trvám, dosvědčuje i dichotomie listů u Noeg- 

 gerathia speciosa Etl. a tvarů mnou nalezených. (Z těchto 

 jsem odevzdal větší dil říš. geol. ústavu a pak též českému museu.) 

 Jet dichotomie u kryptogamů vůbec velmi rozšířeným úkazem. In- 

 klinují k ní velice již kryptogamy stélkaté i mechy chřástnaté. Mezi 

 cévnatými vidličnatě se rozvětvují hlavně stonky všech plavuní, ži- 

 jících i vyhynulých. I z přesliček a sice fossilních znají se též některé, 

 jež mají listy vidličnaté. Jmenuji Archaeo calamites radiatus 

 Bgt. sp., Volkmannia gracilis St. (v novém výměru Sturově, 

 Verh. 1874) a rod Sphenophyllum. Kapradiny mají konečně dicho- 

 tomicky dělené jak nervy listů, np. Neuropteris, Cyclopteris 



