196 



přítomnosť lesů vylučují, že pak ani zvířata, která nejsou severní jako 

 Cricetus frumentarius a Arvicola arvalis ku zvířeně lesní nepatří, za 

 to vyžadují ráz krajiny stepní, že pak fossilní ostatky tvorů i v lese 

 i v stepi žijících k. př. Foetorius Putorius, pro menší vzrůst svůj to 

 dosvědčují, že zvíře to žilo v stepi, nelze jinak než položiti faunu tuto 

 v poslední čas doby ledovců, neboť jest nutno pro zvířata 

 stepní v příhoří a ve vysočinách předpokládati ráz krajiny stepi podobný. 



Do pravé fauny glacialní patří tato ze jmenovaných 

 zvířat naleziště našeho : Leucocyon lagopus, Foetorius Erminea, Lepus 

 variabilis, Arvicola nivalis, Arvicola gregalis, Nyctea nivea, Lagopus 

 (albus a alpinus). Od těchto usnadňují přechod z fauny glacialní do 

 fauny stepní: Foetoria Erminea, Arvicola gregalis, Lagopus albus. 



Ku zvířatům stepním patří: Vulpes vulgaris, nejspíše Vulpes 

 meridionalis, Foetorius Putorius, Foetorius vulgaris, Cricetus frumen- 

 tarius, Arvicola arvalis, Arvicola agrestis, Corvus corax. Z těchto 

 činí přechod ku fauně glacialní: Foetorius Putorius, Foetorius vul- 

 garis a Corvus corax. 



Z živočichů této fauny glacialní vyžaduje nutně Myodes torqua- 

 tus míti led a sníh na blízku. Musely býti tedy za času fauny té 

 nejvyšší vrchy Šumavské, Javor, Rok lan ano i poblízku naleziště 

 vystupující Boubín ledem a sněhem pokryty. Pravda že již po ně- 

 kolik let jsem v okolí Vimperském, Ždikovském, pak u „Neugebäu" 

 a u Kvildy pátral po mořenách a hladinách ledovcových, aniž bych 

 byl jistoty v ohledu tom nabyl. Musím však podotknouti, že krajina 

 ta jest lesem, lukami, polmi a slatinami pokryta, že tedy prozkoumání 

 takové není dostatečné. Nalézající se jezera však na české i ba- 

 vorské straně Šumavy, jakož i jednotlivé vysoké slatiny, jenž před 

 nedávným časem jezery býti musily, jako k. př. slatina královská 

 u „Neugebäu", na jejíž pokraji leží místo „Seehaid" nazvané: doka- 

 zují, míním, bývalost ledovců v Šumavě; jinak by přítomnost jezer 

 těch těžko vysvětliti se dala. 



Prof. H. Höfer *) vypočetl, že za maximum doby glacialní bě- 

 žela čára firnů (firnlinie) v okolí Adiže 1308 m. nad mořem. Čára 

 ta, čili hranice mezi níže ležícím ledem a výše ležícím firnem na 

 povrchu ledovce, leží uprostřed mezi hřebenem firnu a dolejším koncem 

 ledovce, totiž mořenou, jenžto v okolí Adiže ležela 97*5 m. nad mořem. 

 Kdyby i Šumava za dob diluvialních byla nižší bývala než nynějšího 



*) Gletscher- und Eisstudien. Sitzb. d. k. Acad. d. W. math. natur. Cl. 

 LXXIX. I. Abth. Wien 1879. 



