199 



dnotliví živočiši fauny té nemohli však v témže času na témže místě 

 vedle sebe žíti. Brzo se poznalo, že jeskyně v diluvialní době čas 

 od času všelikými živočichy (na člověka zde ohled neberem), jenž po 

 sobě sledovali, obývány byly, a že i vplavené ostatky kostí z rozlič- 

 ných dob epochy diluvialní pocházejí. Tak počala se na příklad 

 jeskyně „Výpustek" na Moravě dle Dr. P. Wankela a Linden- 

 thal ská jeskyně dle dra. Liebe a naplňovati ku konci glacialní 

 doby; sahají pak ostatky u Výpustku až ku konci neolitické, v jeskyni 

 Lindenthalské až ku konci palaeolitické doby. 



Známý francouzský učenec L a r t e t *) rozdělil čtvrtihornou (di- 

 luvialní epochu podle jednotlivých živočichů na dobu medvědů je- 

 skynních, na dobu mamutů, na dobu sobů a na dobu zubrů. 

 Zdá se jistou věcí, že zubr v střední a západní Evropě soba pře- 

 trval a tento mamuta a vlnatého nosorožce; zdá se ale také, 

 že medvěd jeskynní byl současníkem soba a ještě jistější jest 

 že s mamutem a vlnatým nosorožcem v témže čase žil. Na zá- 

 kladě prací Fraasových, Rutimeyerových, Brandtových, Bankrových, 

 zvláště Nehringových a Liebeových atd. musí se tato palae- 

 ontologická chronologie alespoň pro střední Evropu opustiti, nebo 

 Nehring a Liebe dokázali pravou stepní faunu diluvialní v střed- 

 ním a severním Německu. 



Jelikož fauna jisté krajiny jisté doby geologické, zvláště diluvi- 

 alní, nedá se tak dle jednotlivého živočicha rozeznati, jako spíše dle 

 celého hlavního rázu svého, nutno jest hleděti po takových hlavních 

 známkách fauny diluvialní podnes známé a dle těchto se o jakousi 

 přirozenou palaeontologickou chronologii pokusiti. V ohledu tom do- 

 voluji sobě, prozatím jen všeobecně, pronésti náhled, o němž se do- 

 mnívám, že tím svedu jakýsi pořádek do faun diluvialních. 



Z dnešního stanoviska zkušeností naší o zvířatech diluvialních 

 a jejich rozšířenosti, zdá se mi dosti dokázáno býti, že pro střední 

 Evropu následující čtyry fauny rozeznávati musíme: předně faunu 

 glacialní, za druhé faunu stepní, za třetí faunu pastvin, 

 a za čtvrté faunu lesní. 



Fauny tyto jsou následujícími zvířaty, z nichžto většina obyčejně 

 pohromadě se nalézá, vyznačeny. 



1. Fauna glacialní: Myodes torquatus, Myodes lemnus, Ar- 

 vicola gregalis, Arvicola nivalis, Arctomys, Lepus variabilis, Ovibos 

 moschatus, Rangifer tarandus, Lagopus alpinus, Lagopus albus a jiná; 



*) Ann. des Sc. Nat. 1861 p. 217. 



