230 



žovský (f 1559 *), kněz Bartušek z Kouřima 2 ), kněz Václav od Hory 

 Kutny (f 1552 3 ), Pavel kněz častolovský, pak knězi Plichta, Jakub, 

 Kliment a bratrský kněz Šimon bez zevrubnějšího označení. Mimo 

 to „starý Cech" vypravuje nepleché skutky kněze Martina, děkana 

 v Táboře, 4 ) a nejmenovaného faráře od sv. Linharta na Starém 

 Městě Pražském 5 ). 



Již z dát těchto poněkud souditi lze, kdy pamflet byl sepsán. 

 Ale rozhodujícím v té příčině momentem jest narážka na žaloby, 

 které kněz Václav Aunoštský, administrátor konsistoře dolejší čili 

 podobojí 1531—1539, vedl na nemravy kněžstva. „Kněz Václav ad- 

 ministrátor zjevně sobě stešte, sobě naříká, že by raděj sobě volil 

 smrt, nežli by vaše neřády spravovat (tak)". Z akt konsistorních c ) 

 dovídáme se, že Václav administrátor ke dni 31 máje 1534 do ve- 

 liké kolleje svolal kněžstvo, panstvo, rytířstvo i měšfany a řeč k nim 

 učinil, naříkaje, že „kněžstvo je nepoddané, neposlušné" atd., prose, 

 aby administratorství s něho bylo sňato. Tot určitý letopočet, kterým, 

 spolu s ostatními daty, pamflet náš položiti lze bud k 1. 1534 anebo 

 k létu hned potom příštímu. 



Mimo zmínky o knězi Táborském a Svatolinhartském narážek 

 historických nemnoho. Tak, mluvě o posvíceních, dí st. Čech: „Dyby 

 (tak), prý, žádného nezabili, řekli by, že tu žádného posvícení nejní" ; 

 a obrátiv se k děkanovi Václavovi, doložil: „Co ten šrám na čele máš? 

 Myslím, že's ho v kostele neuhonil, než na onom posvícení v Mey tě." 

 Sic jinak plno vybraných hrubství a „špincování". Ukázkou stůj zde 

 několik výňatků, a nejprve hned úvod. 



„Starý Čech, přijda do hospody mezi kněze, řekl: ,ZdařBůh, 

 páni otcové. Místo kněh svatých s korbelem zacházíte. Sám bych tako 



1 ) O knězi P. Smetanovi viz Rukověť k děj. lit. české I. str. 113. 



2 ) Bartušek děkanem v Kouřimě byl 1538 i následujících let. L. 1548 se Kou - 

 římským děkanem jmenuje už kn. Petr (Borový, Akta konsist. I. str. 125, 

 153, 228). 



3 ) O knězi Václavovi příjmím Řezníkovi viz Rukovět II. str. 178. 



*) Kněz Martin děkanem v Táboře byl 1529; k 1. 1534 jmenuje se děkanem 

 tamním kn. Matěj (Borový, Akta kons. I. str. 47, 97). Starý Čech dí o něm, 

 že byl „dosti kazatel znešený", ale že jej pro ženské pletky z Tábora vy- 

 hnali, načež pobýval v Českém Brodě, ale i odtamtud pro pohoršení dané 

 vypuzen byl. 



6 ) L. 1536 farářem u sv. Linharta byl kněz Jan (tamtéž, str. 118). Kněze 

 toho, jak starý Čech vypravuje, „onekda (tak) u rychtáře staroměstského 

 zastihli" v cizoložství a uvězili. 



6 ) Borový, str. 93. 



