231 



výrn knězem byl'. I řekl kněz Plichta: ,Bodejž zdráv byl! A ty si 

 znamenitý franta a připíjím-ť. Na, aby s námi pil a jedl a pověděl nám 

 nětco bystrého 4 . Řekl kněz P a v e 1 S m e t a n a od sv. Havla : ,Nu, páni 

 bratrové, pomlčte trochu, a já se nětco toho muže dobrého zeptám. 

 Můj milý starý Čechu, nevím slyšel-li's o tom, kterak všudy ze všech 

 stran lidé nám kněžím utrhají a o nás nic dobrého nepraví, obrat 

 se kde obrať? Ale aspoň pověz ty nám, prosíme, poněvadž si se ty 

 mezi nás zahodil, co ty o nás smeyšlíš a zač ty nás máš kněze? 1 

 Jinší řekli: ,Kdy by chtěl povědíti, chtěli bychom mu piva kaupiti 

 neb dobrého vil k um : ) připiti'. Starý Čech řekl: ,Kdy byste mně 

 chtěli odpustiti, já bych vám věrnau pravdu pověděl, co já o vás 

 smeyšlím, neb sem já mnohých věcí povědom/ Kněží řekli: ,Ba 

 všecko odpustíme, mluv směle; však jest při kvasu'/ 



A nyní kněží dávají mu otázky: „Zač nás máš kněžstvo? Což 

 pak jest chrám boží? Co smeyšlíš o našich varhanech? Zač pak držíš 

 naše kázaní? Co pak jest mše za mrtvé slaužená? A co jsau naši 

 desátkové? Co jsau svátosti papežské? Co pak díš o svatosti svatých 

 (t. j. o svátkův svěcení)? Taky-li je co plátno na paut choditi? Co 

 jest posvícení? Co jsou postové? Což se ti zdá: viď, že my máme 

 plnau víru? Co držíš o naší moci kněžské?" 



Odpovědi „starého Čecha" větším dílem jsou seřadění peprných 

 přívlastkův, jako ku př. „Varhany jsou smutných obveselení, knězům 

 (tak) a žákům v jiných m aj mích (tak, snad mámeních) polehčení, po- 

 věrná služba boží, frejířům radost, lidem meškání a dost hrubá škoda. 

 Já kdyžkoliv varhany slyším, zdá mi se, že sem v krčmě, a když bych 

 se nepamatoval, popadna některau děvčici, šel bych s ní k tanci." 



„Vaši desátkové jsau jistí důvodové nájemníka, před nímž 

 každý věrný utíká, sedlákům daň a saužení, vám kněžím truhel na- 

 plnění, bydlo rozkoše, opíjení a na kuběny nakládání." 



„Posvícení jest křesťanstva potěšení, chudým lidem dření, plná 

 svoboda obžerství a opilství, chrám frejů, kupectví mordům a zlému 

 lotrovství cesta." 



K otázce kn. Václava od Hory Kutné : „Vid, že my máme plnau 

 víru?" starý Čech odpověděl: „Ba daleko hodnější nežli všickni svatí. 

 Neb svatí měli jednu víru, vy pak jich máte bez počtu! Jeden věří 

 tak, jiný jinak, jakož sem toho ne jednau slyšel v kostele i na faře." 



Kněží nejednou ztráceli trpělivost a slovy nehrubě vybranými 

 hněvu svému dávali průchod. „Bodejž besta fleku hanebně zabit 



*) Č. Č. m. 1864 str. 26. 



