Inom riksdagens sekreta utskott eller dess sekretissime 

 behandling sammanhöllos utrikes politikens trådar. Stän- 

 derna slöto och upplöste fördrag- med utländska makter och 

 för tiden mellan riksdagarne gåfvos åt rikets råd instruk- 

 tioner för politikens ledning. 



1 administrationen grepo ständerna in. Befordriugs- 

 ärenden, klagomål och ansökningar af hvarje art och ota- 

 liga andra frågor från förvaltningens område upptogo en 

 dryg del af riksdagens sessioner och gåfvo fritt spelrum åt 

 förföljelse af motståndare, gynnande af parti- och enskilde 

 vänner. Icke ens rättsskipningen blef oantastad. Ty tros- 

 satsen, att ständerna såsom lagstiftande stode öfver lagen 

 räknade förespråkare t. o. m. i teorin. 



Lika olycksbringande tedde sig ständernas skötsel af 

 rikets drätsel. De utländska subsidier, för hvilka Sveriges 

 politiska handlingsfrihet såldes, visade sig föga egnade att 

 bota refvorna i. de svenska finanserna. De tvenne olyckliga 

 fälttåg, i hvilka Frankrike inledde Sverige, slukade betyd- 

 ligt större summor än det någonsin lemnade sin bundsför- 

 vandt. Bristerna ökades genom den oförståndiga frikostig- 

 het, hvarmed hattarue understödde handel och näringar, isyn- 

 nerhet så vidt de drefvos af partivänner, och funno ingen 

 aibjelp i de restriktiva botemedel mössorna försökte, då de 

 vid 1765 års riksdag kommo till makten. Den sorgligaste 

 företeelse på detta område var dock den likgiltighet, hvar- 

 med isynnerhet mot frihetstidens slut de sjudande partilidel- 

 serna läto ständerna betrakta nationens mest trängande eko- 

 nomiska behof. 



Upplösning i rättsordningen, förvirring inom admini- 

 strationen och i rikets finanser, glömska för allmänt väl vid 

 sidan af det mest hänsynslösa bevakande af ständernas makt- 

 fullkomlighet samt vid riksdagarne och långt utom de samma 



