11 



delsen med hattarne, dä Katarina vid nyåret 1764 inbjöd 

 det att öfverenskorama om medlen att förebygga den sven- 

 ska regeringsformens störtande. Sa begärligt Danmark än var 

 efter det pris. som Katarina för en sådan öfverenskommelse 

 satte i ntsigt, — underhandlingar om „den holsteinska by- 

 testraktaten", enligt hvilken storfursten Paul, då han nådde 

 myndig ålder skulle afträda till Danmark den hertigliga 

 delen af Holstein mot grefskapen Oldenbnrg och Delmeu- 

 horst, — slöts af denna anledning dock öfverenskom m elsen 

 i fråga först den 11 mars 1705. Åter var det en af den 

 ryska kejsarinnan egenhändigt uppsatt sekret artikel 1 ;, hvil- 

 ken Danmark nästan oförändrad antog, som bestämde aftalel 

 emot Sverige. Det yttras der, att — alldenstund det för de 

 båda kontraherande makterna ,.är af synnerlig betydelse, att 

 konungariket Sverige blifver ostördt bibehållet vid sin fri- 

 het och närvarande beskaffenhet, men framför alt vid ... den 

 likaså heliga som för grannarne vigtiga regeringsformen", 

 men genom främmande inflytande flere speciella ändringar i 

 den samma införts, hvilka rubbade jämnvigten mellan konung, 

 råd och ständer samt kunde leda till en total omstörtning 

 ät en eller annan sida, af regeringsformen, — Ryssland och 

 Danmark förbinda sig att motarbeta en sådan och på det 

 noggrannaste instruera sina sändebud i Stockholm att härtill 

 i största förtrolighet samverka. 



I dessa traktater finnes intet närmare bestämdt angå- 

 ende de åtgärder de förbundne ville tillgripa, i händelse 

 den svenska konungamakten trots deras bemödanden skulle 

 lyckas höja sig ur sitt förfall. Intet heller angående den 

 lön för sin möda de i så fall ärnade tilldela sig. Åren 1764 

 och 1765 syntes det ännu icke brådska med definitiva be- 



1 Tryckt hos Tengberg anf. arb. s. VII. 



