

mmaSmBSm^mmm^m 



14 



ämbetsmän. Sådant blef ock innehållet i den af Fredrik II 

 redigeiade tredje sekreta artikeln i det fördrag han den 12 

 okt. 1769 (gl. st.) ingick med Katarina II. i 



Lättare stod Danmark att vinna. Något litet ökade 

 utsigter för åvägabringandet af det holsteinska bytesfördra- 

 get samt Katarina ILs önskan att förhjelpa Danmark till en 

 sjömakt, som i någon mört erbjöde ersättning för den an- 

 slutning England ståndaktigt vägrade, voro tillräckliga att 

 förmå Danmark att utan reservation underteckna fördraget 

 af den 13 dec. 1769 (gl. st.) Vigtigaste voro deri de be- 

 stämmelser, hvilka angingo Sverige, innehållna i den andra 

 och den tionde sekreta artikeln 2 . I dem förbundo sig de 

 kontraheraude makterna, emedan de använda medlen för be- 

 varande af Sveriges frihet visat sig otillräckliga, att hvar- 

 dera i närheten af sina gränser mot detta rike underhålla 

 en styrka af 20 tusen man med artilleri och förråder samt 

 flottan färdig att vid behof utlöpa första vårdag. Och med 

 behof förstods icke blott ett svenskt angrepp på någondera 

 makten utan älven det fall, att den svenska författningen i 

 någon enda punkt förändrades till förfång för ständernas 

 eller fromma för konungens makt. För händelse af ett krig- 

 garanterade Eyssland sin allierade alla de eröfringar han 

 på norska sidan kunde göra från Sverige. Utan den andres 

 samtycke skulle ingendera kontrahenten lyssna till ett freds- 

 eller stilleståndsförslag från Sverige. 



Sådana voro de garantier för det svenska statsskicket 

 Eyssland vid frihetstidens slut ägde hos Sveriges grannar. 

 Såsom synes, hade Eyssland sä långt möjligt drifvit på att 

 göra dessa garantier bindande. Att de likväl gestaltade sig 



1 .Tryckt i [Mandcrström:] Keceuil de documens inédits. I, 11. 



2 Tryckta hos Tengberg anf. arb. sid. XVI. 



