21 



gått. All lydnad för lag-, all subordination, all ordning har 

 ögonskenligen ocli dagligen aftagit. Det enskilda intresset 

 liar blifyit rådande öfver det allmänna, enskildas beqväm- 

 ugheter öfver rikets tjenst, egen vilja öfver embetsmäns bud 

 och befallningar-'. J 



Men dessa röster läto sig förnimma egentligen blott. 

 *» det egna partiintresset s.yntes kräf\'a ett minskande af 

 (! et segrande motpartiets makt. De fleste af dem. hvilka 

 beklagade styrelseskickets lyten, voro sa in- och uppvuxne 

 1 partiväsendet, så genompyrade af parlamentariska fördo- 

 mar, att de icke förmådde se det onda rakt i ögonen ocli. 

 beslutsamt lägga yxan till trädets rot. (-Jrefve Carl Fredrik 

 Scheffer sjelf och flertalet af dem. som insägo regeringssät- 

 tets lyten, hörde till den riktning, hvilken Ohoiseul träffande 

 karaktäriserat med benämningen .,det platonska Sverige'- :- 

 trots alla erfarenheter af motsatsen höllo desse fast vid re- 

 geringssättets teoretiska förträfflighet. Och i hvarje hän- 

 delse voro dessa röster enstaka och svaga mot den kom- 

 pakta majoritetens, som instämde i yttrandet, att ..var re- 

 geringsform ej af englar synes bättre kunna författas'-'. 3 Det 

 blef med hvarje riksdag alt mera uppenbart, att ständerna 

 så länge de hade makten icke godvilligt komme att in- 

 skränka den. 



Mot detta förhållande säg Gustaf 111 sina fredliga re- 

 formförsök stranda. Han såg ständerna glömnia statens och 

 folkets mest trängande behof för egen slem vinning, för 

 Partiagitationer och partiintriger eller besinningslösa tvister 

 °m ständer- och ståndsprivilegier. Han såg huru utländskt 



1 Geijer 1. c. sid. 217. 



- Dop. tiil Breteuil d. 22 april 1766. 



3 Presidenten Fredenstjerna på riddarhuset 176G. Geijer 1. e. 222. 



