22 



mynt och främmande makters önskningar ledde det. svenska 

 folkets förtroendemän mer än tanke på egen pligt och det 

 allmännas väl. Han hade slutligen sorgen att se, huru Sve- 

 riges grannar med alt fräckare hand alt fastare drogo sam- 

 man sina snaror kring dess politiska sjelfbestämningsrätt och 

 dess statliga integritet. 



Det ondas rot låg i statsförfattningen. Men hvarifrån 

 skulle reformen komma? Ständerna, hvilka kunde åstad- 

 komma en sådan, ville det icke. Hofvet, som icke saknade 

 vilja, kunde det — under statsförfattningens upprätthållande 

 — icke. 



Det var under sådana förhållanden Gustaf III. efter 

 mycken tvekan, fattade sitt beslut att bryta författningens 

 form för att rädda det, som var dess mål, hans folks frihet 

 och väl, — att med Frankrikes bistånd sätta i gång en re- 

 volution. Man måste gifva en samtida författare rätt, då 

 han säger: „Om det fans något sakläge, i hvilket en furste 

 hade rätt att kullkasta sitt rikes författning, var det utan 

 tvifvel detta' 1 . 1 



1 Dcsmaisons: Hist. de la dermére revolution de Suéde. 



