31 



stadga utåt kräfde ock de utsigter den politiska ställningen 

 öppnade för Gustaf III. Viss var han väl om Frankrikes 

 trogna bistånd och Spaniens understöd. Men desto osäkrare 

 om den hållning hans grannar, garanterne af det störtade 

 statsskicket, komme att intaga, Skulle de, — om än med 

 förtrytelse, — finna sig i det skedda eller ville de tvinga 

 honom att sjelf om intet göra sin unga skapelse och vid vä .ir- 

 ran draga örlig och ofärd öfver hans land? 



Att förekomma detta och bevara for Sverige den fred. 

 hvaraf det hade ett så djupt behof, var- och förblef den le- 

 dande tanken i Gustaf IILs politik närmast efter revolutionen. 



Det var i första rummet pa diplomatisk väg han ville 

 genomföra denna tanke. På detta område, dit en medfödd 

 talang drog honom, visade han sig snart hemmastadd. 



I den diplomatiska verksamheten infördes nu vid det 

 svenska hofvet en ny regim. Medan de inkommande skrif- 

 velserna förr upplästs i rådet och under riksdagarna dess- 

 utom i dess sekreta utskott, drog Gustaf III efter stats- 

 hvälfningen den diplomatiska korrespondansen under sin och 

 kanslipresidentens personliga ledning. Om denna förändring 

 underrättade Scheffer de svenska sändebuden genom en rund- 

 skrivelse af den 11 sept, Det heter der: Kungl. Maj: t är 

 äö konung på dess tron och äger med dess rikes sjelfstän- 

 <!ighet ocli aktning hos främmande makter ett så samman- 

 bundet intresse, att en sannskyldig politisk systéme kan upp- 

 fattas och med sä mycket större trygghet följas, som ut- 

 stakandet deraf på Kongl. Maj:ts egen höga försorg ankom- 

 mer, och som utom mig (åt hvilken Kongl. Maj: t. nådigst 



