HUtydcl önskan af Ludvig XV" 1 bekläddes Greutz d. G okto- 

 ber med ambassadörs rang och värdighet. 2 



Den diplomatiska korrespondans det svenska kabinettet 

 förde med (Jreutz var den enda. som verkligt afspeglar dess 

 syften och verksamhet under denna tid. Sveriges öfriga 

 sändebud voro alla blott mer eller mindre ofullständigt un- 

 derrättade om de samma. 3 



I Londou bevakades sedan 1703 Sveriges intressen af 

 baron G. A. von Nolcken. Äfven han hörde till dem. som med 

 glädje hälsade statshvälfningen, och med ifver egnade han sig 

 a t uppdraget att vid hofvet i St. James försvara den samma, 

 Han kunde göra det med så mycket bättre mod. som han 

 ägde ej blott sin monarks förtroende, utan äfven det engel- 

 ska ministeriets. De grannlaga värf han hade sig ålagda 

 ftdlgjorde han med omsorg och talang. 



Hans motsats i dessa afseenden bildade Sveriges repre- 

 sentant vid hofvet i Petersburg, öfverste frih. Carl Ribbing, som 

 sedan 1762 tjenstgjort vid legationen derstädes. Eibbing hade 

 varit en ifrig anhängare af det förra mösspartiet och mot- 

 tog med illa doldt misshag den svenska statshvälfningen. 

 Hans ynnest hos Panin var den enda anledning, hvarför icke 

 Gustaf III omedelbart efter den samma, utan först i slutet 

 al april 1773 bortkallade honom från en post, hvilken han 

 visade sig vara vuxen hvarken med afseende å diplo- 

 matisk talang eller arbetsförmåga och på hvilken en man. 



1 I skrifVelse från (TAigiiillon till Vergemies, d. '% 1772. 



2 Se bil. u:o 3. 



3 Creutz' bref till dels Gustaf III, dels kanslipresidenten från 

 sept.— deb. 1772 och den sist nämdes till honom från samma tid ingå 

 1 H. II., III och IV. Denna publikation är likväl ieke alldeles full- 

 ständig. Otryckta skrifvelser från och till Créutz finnas bland hans 

 depescher; af de senare äfven bland kanslipresidentens koncept. 



3 



