39 



snille bestodo det icke: samtida tala ofta med en viss ring- 

 aktning om hans „petite tete" och hans ,vues bornées". ] 

 Men han var verksam och framför alt hänsynslös, han 

 skydde aldrig att med penningens hjelp på dunkla vägar 

 arbeta; för sina syften. Hans talrika, långa depescher bära 

 narom vittne. 



Sir John Goodricke åter. sedan 1764 engelskt sändebud 

 i Stockholm, var en man med begåfning och insigter, men 

 äfven han cyniskt fräck i valet af medel och djerf i sitt 

 uppträdande. ,.Uppfostrad i intriger och partistrider, finner 

 han tillfredsställelse blott i oreda och oordning ; nr stånd att 

 iakttaga sin värdighet har han alltid drifvit sitt spel med 

 personer af sämsta och lägsta art. Han är på samma gång 

 farlig och obehaglig", — skrifver Vergennes. 2 Den sven- 

 ska regeringen bemödade sig. ehnrn förgäfves, att utverka 

 hans rappeli. I början af år 1773 ändrade han emeller- 

 tid sitt uppträdande i den grad, att Gustaf III förklarade 

 honom sitt synnerliga välbehag. 



Det danska sändebudet Guldencrone karaktäriserar sig 

 som ett bihang till Österman. Österrikes representant, ba- 

 ron Wiedemann hade under sin tidigare verksamhet gjort 

 sig känd som en afsvuren fiende till Frankrike och slöt sig 

 emot sina ordres till nyss nämda sändebud. Gustaf III an- 

 såg honom sträfva att Jörgifta sitt hofs tänkesätt" och 

 anhöll i sin lifliga förtrytelse på fransk väg om hans åter- 

 kallande. 3 Kaunitz desavouerade emellertid sitt sändebud så- 

 som en „pauvre homme" utan betydelse, den der helt enkelt 



1 Tegnér, s. 7. 



2 Till (VAiguillon d. »% 1772. 



3 Vergennes till d'Aiguillon d. »/„ 1772. 



