40 



icke följt sina instruktioner. fl D'Aiguillon förnyade sin an- 

 anhållan, 2 men Wiedemann rappellerades först mot slutet af 

 år 1773. 



Fredrik ILs sändebud var grefve Dönhoff, en forsigtig 

 diplomat, som icke förband sig med Österman och hans vän- 

 ner mer än nödigt var för represeutanterne för tvenne vän- 

 skapliga makter. Hans hållning var äfven i öfrigt mycket 

 reserverad, en reflex af den politik hans furste förde. Den 

 6 nov. 1772 lemnadehan Stockholm för fem månader och före- 

 träddes under tiden af legationssekreteraren Beknisch, som 

 derunder iakttog sin förmans hållning. 



Flertalet af desse män hade under partitidehvarfvet 

 stått bland Gustaf III:s mest hänsynslöse motståndare. Då. 

 lian äfven efter sin statshvälfning nödgades bibehålla dem 

 vid sitt hof, insåg han mer än väl, att de framställningar 

 deras resp. regeringar mottogo icke kunde vara hållna i en 

 för honom förmonlig ton. I sin diplomatiska verksamhet lem- 

 nade Gustaf III derför underhandlingarna genom nämda 

 sändebud, det franska naturligtvis undantaget, väsentligen 

 å sido. 



1 Barck till Kongl. Maj:t d. «/„ 1772. (H. H., II, 338.) 



2 D'Aiguillon till Vergennes d. [>/ m 1772. 











. 





