1HHB m i mmymg m Mmmmmmämmmms 



42 



kiska hofven, — meddela, att den mottagits med allmänt bi- 

 fall, att den ansåg endast rikets npplijelpande, men inga- 

 lunda några oroligheter utåt. För detta ändamål skulle de 

 ock hålla uppmärksamt öga på den utländska tidningspres- 

 sen och. så långt görligt, använda den samma för sin ko- 

 nungs sak. 



I dessa frågor hade Gustaf III en fin känsla och en 

 öppen blick för sin ställnings kraf. Men hvilken hans ställ- 

 ning i verkligheten var och huru den komme att gestalta 

 sig under närmaste framtid,, var en fråga, på hvilken han 

 förgäfves sökte ett säkert svar. 



Så osäkra premisserna än voro, måste det svenska ka- 

 binettet dock uppgöra en sannolikhetskalkyl för sakernas läge 

 och derefter en plan för sin verksamhet. En sådan blefäf- 

 ven ■ — i medlet af september — uppstäld enligt följande 

 synpunkter. 



Antagligt var, att Sverige finge behålla fred så länge 

 icke det rysk-turkiska kriget slutits. Men derest Sveriges 

 grannar redan derförinnan ärnaue. med vapenmakt "tvinga 

 det att återtaga sin forna författning, sknlle sannolikt Ka- 

 tarina II lemna åt Fredrik II- att begynna angreppet, 

 hvilket då naturligen riktades på Pommern,, på hvars för- 

 svarande icke var att tänka. Om en plan härpå hau? Fre- 

 drik II redan gifvit sin systerson nog klara antydningar- — 

 Englands önskan att se lugnet i Europa bevaradt, ådagalagd 

 senast genom dess hållning i polska frågan, var i Stockholm 

 väl bekant. Utan tvifvel vore det engelska kabinettet nu 1 - 

 beredt att lemna sitt inblandningssystem i Sverige och bi- 

 draga till att dämpa en krigslåga, som, sedan den flammat 

 upp i Norden, lätt kunde utbreda sig till andra delar af Eu- 

 ropa. Hvad wiener-hofvet beträffar, hade det visserligen 

 sedan några år låtit sig dragas ur sin intima förbindelse 



