47 



utöfvade den i vidsträcktare mou, än författningen medgaf 

 at Gustaf III. Att anse sig härigenom tvungen att angripa 

 Sverige vore ett brott, ..hvartill den förgångna tiden icke 

 Uppvisar ett motstycke och hvilket framtiden skall ha svårt 

 att fatta" och ifrån hvilket redan omsorgen om hans rykte 

 måste afhålla Fredrik II. 



Detta aktstycke sändes icke direkt till Fredrik II, 

 utan lemnades åt enkedrottniugen, som deraf betjenade sig 

 1 sin korrespondans med sin broder. > 



I hvilken mou Fredrik ILs hotande språk motsvarade 

 hans verkliga afsigter, tilltrodde man sig icke i Stockholm 

 a tt bedöma. Ty det preussiska sändebudet derstädes intog 

 e tt synnerligt passiv hållning och det svenska sändebudet i 

 Berlin kunde icke meddela några säkra uppgifter om Fre- 

 drik ILs planer. Hade Gustaf III känt till sin morbrors 

 korrespondans på Petersburg hade han sett sina tvifvel häfda. 

 Han skulle då äfven funnit, att den fasta hållning han från 

 fo >sta stund iakttog emot Fredrik ILs häftiga anlopp icke 

 förfelat att på ett lyckligt sätt influera på denne i hans 

 öfverläggniugar med Katarina II. 



Gustaf III var beredd på att från ryska hofvet höra 

 ett språk, liknande Fredrik ILs. 



I Petersburg hade budskapet om revolutionens utbrott, 



~~ »Varom de första underrättelserna den 25 aug. kommo 



& e nom ett par flyktingar från Finland, ■ — väckt synnerlig 



Ppstandelse. ,,Tout Pétersbourg est dans les allarmes au 



u Jet de cet événement inattendu", skrifver den preussiske 



Correspondanee inédite, 13. 



